КАЗАНОВА
Десет хиляди страници.
Животът и любовниците ми.
Пада се по една на всяка страница.
Боже, колко съм уморен.
Но има една история, за която не съм писал.
Франческа.
Всъщност не би трябвало аз да я разказвам.
Затова я запазете в тайна.
За колко време? - Не знам.
Поредният мъж. Ти си пачавра. - Актриса съм.
Каква е разликата?
Джакомо...
Да слушаш баба си.
Знаеш, че много те обичам. - Мамо...
Чуй ме. Погледни натам.
Един ден ще се върнеш във Венеция
и аз ще дойда да те взема.
Давам ти дума.
Има предвид, когато умра.
Тя не е виновна. То й е в кръвта.
Ненаситно любовно настървение.
Неустоим нагон.
София, любов моя!
Съпругът ми!
Съпругът ти не осъзнава, че е най-големият щастливец във Венеция.
И, за щастие, не е във Венеция.
Мила моя, обичам те както никоя друга.
Ти си сбъднатата ми мечта.
Люби ме пак, моля те.
Казанова, кажи ми, че съм единствената.
Разбира се, винаги го казвам.
Скъпа, прибрах се! - Съпругът ми!
Познавам Казанова. Типично в негов стил.
Дойде ли разносвачът на лед? - Да.
Утре пак ще намине.
Не вярвайте на хорските приказки.
Аз не прелъстявам, а се подчинявам.
Никога не съм търсил слава на любовник.
А какво тогава търсите, синьор Казанова?
Един миг, продължаващ вечно.
Кажете ми...
Този ваш необикновен монашески орден...
Строг ли е?
Много.
Никакви бижута и премени преди залез
и да сме си в килиите до...
Толкова късно ли стана? - Не бързайте.
Трябва. Беше прекрасно. Само че...
Какво?
Откъде да знам дали наистина сте Казанова?
Да!
Казанова, Инквизицията ви търси!
Прощавай.
Бързо! Ако те хванат, ще те обесят.
Джакомо, чакай! Кажи ми, че съм единствената.
Ти си единствената.
Няма да ме забравиш, нали? - Не бих могъл.
Казанова, вземи. - Благодаря.
Къде е Казанова? - Дала съм обет за мъл...
Вечни мъки за една нощ с Казанова.
Заслужава си.
Ще го пипнем.
Хайде!
...изследвания на уважавани мислители на нашето време като моя милост.
Възгледите ми не са закостенели.
Не казвам, че мястото на жените е край огнището и в кревата.
Въпреки че точно там им е мястото.
По мое мнение, те трябва да бъдат образовани у дома.
С оглед на науката и философията, жените само ни отвличат
и разбуждат низките ни страсти.
Затова никоя жена няма да прекрачи прага на този университет.
Нека изслушаме опонента ми.
Д-р Джордано от Падуа.
Закъснели сте, господа. - Тишина!
Ще ви покажа кой кого тегли назад.
Жената е въздух и огън, нежност и сила.
Като този балон,
който ще се издигне в небето, ако не го задържа баластът -
торби с пясък.
Бремето на мъже с глави, пълни с пясък.
Само една жена би подкрепила тезата си с играчка.
Интелектът на мъжа битува в по-възвишени сфери.
За ваше сведение, това са думи на философа Бернардо Гуарди,
който е наш съгражданин.
Бернардо Гуарди. Този безумец!
Само да го пипне Инквизицията!
Може да твърдите, че е безумец,
но той разбира жените по-добре, отколкото всички присъстващи.
И несъмнено се представя като по-добър любовник.
Никаквица!
Ето го там!
Спрете го!
Дръжте го!
Моите извинения, господа.
Видяхте ли?
Това е то, мъжкото бреме.
Изобщо не разбрах какво стана.
Той ме омагьоса.
Каза, че е Светият дух.
И преди се е случвало.
Обвинен сте в разврат, посегателство, богохулство
и сношаване с послушница.
Никак не беше послушна.
Наказанието е смърт чрез обесване, утре призори.
Този път високопоставените ви почитатели няма да ви помогнат.
Простете, инквизиторе. Дожът.
Далфонсо!
Принце, тъкмо за вас говорехме.
Какво ви води тук?
Заинтересован съм... - Аз съм заинтересован!
Този път разполагаме с показанията на монахиня.
Касае се за свидетелката.
Сестра Беатриче? - Трябва да поговорим.
Не знаете ли коя е тя?
Коя е? - Бъдещата любовница на кардинала.
Възложи на мен да пазя девствеността й.
Днес заминава за Рим.
Сестрата е на кардинал Лопреста!
И му е сестра?! Боже, тези римски нрави!
Замислете се, отец Далфонсо.
Кого ще обвинят, че се е забъркала с Казанова?
Хубаво си помислете.
Мен?
Синьор Казанова, очевидно пак става дума за объркана самоличност.
Свободен сте.
Аз съм ваш приятел, но от Рим ме заплашват.
Смятат, че Венеция е гнездо...
Любовно гнезденце
с копринени чаршафи и еретични книги под дюшека.
Народът се е отдал на телесни наслади и безверие.
Не си играйте с благоразположението ми.
Заповядвам ви да напуснете Венеция.
Ваше превъзходителство, аз съм поклонник на красотата.
Покланяйте й се в Париж и Лондон. - Не мога да замина.
Защо? - Очаквам някого.
Може да е напразно. - Не, тя ми обеща да дойде.
Нима не разбирате?
Прокуждам ви от Венеция за ваше добро.
Освен ако... - Какво?
Освен ако не се ожените.
Благопристойната съпруга ще ви осигури защита.
Съпруга?
Наближава карнавалът, когато греховете безнаказано вземат връх.
А вие сте неудържим дори през пости. - Карнавалът е след дни!
Тогава не губете време.
Междувременно се дръжте прилично. - Съпруга?
Никакви скандали... - Да се оженя?
...дуели и пиянски изпълнения.
Добро утро, Лупо.
Разтревожихме се. - И с право.
Ще се женим. - Поздравления. За кого?
Още не знаем. Търсил ли ме е някой?
Хазяинът, шивачът - кредиторите...
Какъв ужас! Къде сме били? - Сякаш вече съм бракуван.
Дай ми чисти дрехи. Отиваме да огледаме пазара.
Контеса Морели Д'Аоста. - Да... Но тя хърка.
Да, спомням си. Лейди Вероника Костело.
Божествена е.
Дукеса Урфе. - Да...
Но не отрови ли мъжа си? - Не си спомням.
Жулиета Бадаламенте.
За жалост, тя още не е отровила мъжа си.
Кажете поне какво търсим. - Знам ли...
Красота, скромност, чистота.
Всичко накуп.
Лупо, споходи ни видение.
Още ли съзерцаваш твоята девица?
Няма да те погледне, ако не се прочуеш.
Целият град за това говори.
Възмутително!
Как можа да заявиш, че не са добри в леглото?!
Ако искаха да го чуят, щяха да питат жените си.
Франческа, безочливите жени не са привлекателни.
Не е безочливост, а гняв.
Желаете ли плод? - Не защитавай сестра си.
Истина е. Тя знае, че е по-умна от повечето мъже,
което ги кара да се налагат,
а това я гневи и наподобява безочливост.
Джовани, махни се от прозореца, ще те вземат за статуя.
Не, Виторио, ето там.
Това е много важна седмица, Франческа. Имаш отговорности.
Скоро, благодарение на теб, вече няма да съм беден.
Благодарение на баща ти, който я сватоса за богатия си племенник.
Слушайте. "Мистериозна предрешена персона
обори законите на гравитацията,
призова дявола
и насмалко не направи пожар."
Всичко преиначават!
И слава Богу. Няма пак да допусна подобна скандална изява.
Залогът е твърде висок. - Не искам да се омъжвам за него!
За нищо на света! - Щом ти не щеш, аз ще го взема.
Смешно ли ти се струва?
Бог ме прокле да събирам прах като вдовица.
Майко...
Е, браво.
Знам защо се държиш така.
Как се държа? - Я стига.
Все се измъкваш тайно от къщи,
линееш...
Очевидно е, че си имаш таен любовник.
Само не казвай на никого.
Привет. Нося дар за дъщеря ви.
Безсловесен съм. Великолепно.
Но вие не познавате дъщеря ми. - Много съм слушал за нея.
И на вас ви се носи славата, синьор Казанова.
Чудех се как ли изглеждате.
Съвсем нормално, доколкото е видно.
Как да се изразя...
Виктория е рядко цвете - венецианска девица.
Все така разправят, а после се оказват...
Простете. Слушам ви.
Благодаря. Тя води затворен живот.
Дори не й е хрумвала нечиста мисъл.
Несъмнено.
Никога не е оставала насаме с мъж, за което лично се грижа.
Готов съм на всичко, за да запазя безметежната й невинност.
Мислех да я пратя в манастир, но... - Боже опази!
Именно. Каквито съм ги чувал... - Да.
От друга страна, ето ви и вас, синьор Казанова,
най-прочутия любовник във Венеция,
с най-дългия... списък със завоевания,
виртуоз на интимните ласки,
маестро на многобройните...
Какво беше това? - Аз ще я даря с любов.
Дума да не става! Вашата любов е скверна,
превръщате жените в размекнати...
Виктория!
Нарани ли се?
Искам го, искам го! Умолявам ви, папа.
Никога няма да съм щастлива без него.
Честито, сгодени сме. - Нямаме равни.
Наистина ли ще се женим? - Да.
Вие омърсихте ръкавицата ми!
Така де, годеницата ми.
Какви ги говори? - Не, ръкавицата ви падна отнякъде.
Благодаря. Вие омърсихте любимата ми.
Виктория Донато е моя годеница.
Нима? - Да.
В смисъл, че ще се оженя за нея. - Не ми го спомена.
Още не съм й предложил.
Заповядайте.
На него ли си слуга, Лупо?
Сан Кремори, призори.
Отказваме да се бием с вас, синьор.
Страхливец! - Понастоящем пазим поведение.
Длъжни сте да защитите честта си.
Нашата чест не е ваша грижа.
Потърпевшият решава, такива са правилата.
Ясно?
Това пък защо беше? - Не знам.
Сан Клемори, призори.
Кого ще имам честта да убия? - Лупо Салвато.
Благодаря.
Да не си забравите ръкавицата. - Благодаря.
Ние нали няма да...
Какво е това "ние"? Ти го удари, ти ще се дуелираш.
Помръкна ти усмивката!
Хайде!
Ябълката ме разсейва.
Добре де, аз ще се бия с него.
Ще се престоря на Лупо Салвато.
Мошеник!
Синьор Салвато...
Боже мили.
Този господин ще разясни правилата и ще следи за изпълнението им.
Много добре. - Моля за внимание.
Няма да прекрачвате линията, докато не кажа.
Ако единият падне, другият вдига шпага и чака знак.
Ясно.
Ако шпагата се счупи, секундантът ви дава друга.
Имаме ли резервна? - Да.
Дуелът се прекратява при първа капка кръв.
Господарю!
Дръпни се.
Господарю!
Разменили са се!
Щяхте да го убиете.
А вие сте?
Франческа Бруни. Той ми е брат.
Дайте. - Съжалявам, синьор Салвато.
И има защо.
Причината е объркана самоличност. - Объркана самоличност?
Джовани си е втълпил, че ухажвате синьорина Донато.
Нима? - Цяла Венеция говори,
че девицата ще се омъжва за Казанова. Познавате ли го?
Философът, посветил се на съвършенството? Да, познавам го.
Не, развратникът, посветил се на прелъстяването на жени.
Очевидно говорим за един и същи човек.
Сигурно нещо не му е наред.
Липсва му нещо. Истинска любов, може би.
Всяка любов е истинска по своему.
"Обичам лицемерно" е противоречие както и "вярвам лицемерно".
Явно и вие сте философ.
С Казанова часове наред
сме размишлявали за любовта и как тя ни възвисява.
И ни принизява.
Няма да разговарям, ако вземате страната на мъжа,
за когото любовта изисква от жената ежедневна саможертва.
Но не симпатизирам и на жени, които се възприемат като играчки.
Осведомете приятеля си, че това не е любов, а самолюбие.
А самолюбието говори за неувереност.
Добре казано. - Да.
Казал го е философът Бернардо Гуарди. Трябва да го прочетете.
Очевидно. - Да имаше мъж, достатъчно смел
да се отдаде само на жената, която заслужава!
Ако тази жена бях аз, щях да обичам само него, до гроб.
Довиждане, синьор Салвато.
Ако дуелът бе продължил, единият от нас горко щеше да се кае.
Имам предвид оцелелия.
Франческа Бруни.
Искам си парите! - Другата седмица.
Миналата седмица казахте същото! - Прибързах.
Вървете по дяволите! - Ще си правим компания.
Що за наглост!
Абсолютно безобразие.
Не знае ли кои сме?
Трябва да е поласкан, че му дължим пари.
Лупо... - Какво?
Допуснах ужасна грешка.
Така ли? - Да.
Трябва да я намеря.
Малко съм объркан, господарю.
Мислех, че вече сме решили. - Знам...
Франческа, той пристига утре!
Годеникът ти!
Тя е сгодена.
Вие също.
Джовани. - Как си, Марио?
Съжалявам. - Колко си нескопосен!
Позволете. - Благодаря. Простете.
Мамо, това е синьор Салвато.
Имали сте неприятна среща със сина ми тази сутрин.
Не бе по-изнурително от утринна разходка в парка.
Да вървим.
Простете.
Сестра ви е сгодена? - Влюбена е в Казанова.
Кой? - Виктория.
Моята любима. - А, да...
Сгодена е за Казанова. - Да.
Трябва да го засенчите.
Как? Той е изкусен любовник.
Привет. - Как би постъпил Казанова?
Не знам. Как? - Първо, не би хленчил.
Сигурно. - Мъката не е привлекателна.
Ако искате любов, трябва да я заслужавате.
Това е първото правило. А второто е...
Бъдете пламъкът, а не молецът.
Пламъкът, а не молецът. - Да.
Отплесна ми се езикът.
Щастлива ли е сестра ви с годеника си?
Не. Никога не го е виждала.
Наистина ли? - А и си има таен любовник.
Таен любовник? - Да.
Кой? - Не знам, тайна е.
Все се измъква от къщи... Виждате ли?
Пардон.
Лупо, ето я.
Купуваме чеиз за Виктория.
Остават три дни до сватбата.
Никакви контакти преди венчавката. Радея за традициите.
Имам предвид социални контакти.
Паоло, слизаме.
Таен любовник.
Ще я опъва до умопомрачение.
Писмо от Рим.
От Инквизицията.
"Клоака на еретизъм и разврат."
Надали... О, имат предвид нас.
127 жалби срещу синьор Казанова. Познаваме ли го?
Съществуват подозрения, че Казанова се ползва с протекциите ни.
Що за абсурдно твър...
Или той, или ние.
Предпочитам да е той. Дайте ми тефтера.
Боже...
Изцедила му е силиците.
Открих как се казва.
Писател е.
"Поробването на жената" от Бернардо Гуарди.
Нищо чудно. Покорил е и мислите, и сърцето й.
"Живеем в свят, доминиран от мъжа, и какъв е резултатът?
Едната половина губи."
"... нямат право на собственост, власт, дори мнение."
" Ако мъжът иска жената да се влюби в него,
достатъчно е да каже..."
"Достатъчно е да каже:
Прекалено обсебих разговора. Какво е..."
Какво е вашето мнение по въпроса?
Месо ли? Аз съм шивачът! - Вярно, простете.
Благодаря, синьор.
Какво е вашето мнение по въпроса?
Мнението ми ли? Бих казал...
Не, Лупо, аз... Ще ми налееш ли чай?
Разбира се.
Майко, годеникът ми пристига утре. Какво да правя?
Ще изпълниш задълженията си.
Длъжна ли съм да се омъжвам за непознат, само защото е богат?
Да. Задължена си пред баща ти, който го направи за твое добро.
Бракът е сигурен пристан, дъще.
А любовта?
Любовта?
Любовта е нещо друго.
Тя е нескончаемо хубаво време,
защото открива очарование дори във вятъра и дъжда.
Това е любовта.
Може би ще се влюбиш в съпруга си.
Още не ми е съпруг.
Ако не изпълниш волята на баща си, ще продължим да тънем в дългове
и да разчитаме на милостта на кредиторите.
Но ако приемеш годежа... - Договора.
Годежа.
Тогава тегобите ни ще приключат.
Допитай се до съвестта си.
Амин.
Синьор Салвато! - Дойдох да се изповядам.
Какво... - Какво ще изповядвам ли?
Да видим...
Ревност.
Горделивост.
Алчност.
Отчаяние.
А вие?
Аз подготвям душата си за брака.
Изглеждате изтерзана, синьорина.
Терзанията ми не ви засягат, а и значат твърде малко.
Бракът по сметка не е нещо малко, особено за независима жена като вас.
Явно брат ми пак се е разбъбрил. Занапред сам ще се дуелира.
Няма да ви пусна. - Не бойте се, аз съм лекар.
Не сте ли Казанова? - Дайте да ви преслушам гърдичките.
Често ли ходите на църква? - Проследих ви.
Сигурно по съвет на Казанова, покорителя на сгодените жени.
Ако го познавахте, нямаше да го порицавате.
Ако разбирахте жените, нямаше да го защитавате.
Любовта не е наслада за една нощ.
Истинската любов не расте с бройката, а се погубва.
Къде ви е инструментът? - Сегичка ще го извадя.
Не може да вините тези, които търсят любовта навсякъде.
В шепота на плътта, непознала трепета на сърцето
и търсеща мимолетно удоволствие.
Не може ли и това да е любов?
Омайвате ме, като ми предлагате да стана поредното ви завоевание.
Говорим за Казанова, а аз съм различен човек.
Казанова не би разбрал,
че от всички пътища към истинската любов
само един е верният.
И всички останали водят към него.
Прекалено обсебих разговора.
Какво е вашето мнение по въпроса?
Какво казахте? - Моля?
Съсипан съм. - А аз съм заета.
Поредното писъмце до любимия? Съветвам те да сложиш край.
Остави ме. Ще се омъжа за Паприцио.
Какво съм направил? - Някой е прочел памфлета.
Какво? - Показал си творбата ми!
Не съм! Кълна се в паметта на баща ви, комуто служих вярно.
Докато не те уволни за кражба.
Къде е ръкописът? - Занесох го на печатаря.
Вие пишете, аз го отпечатвам под мое име срещу заплащане
и всички, освен поповете, са доволни.
Нови обувки, Гуарди? - Дадоха ми ги от църквата.
Не лъжи!
Това е добавка към страница 5. Занеси я на печатаря.
Никой не е идвал да ме подкупва. Иначе щях ли да съм трезвен?
Това е той.
Прибавете това към първа глава. - Благодаря.
Гуарди казва: "Защо жените трябва да пристягат тялото си?"
Синьорина. - Оставих прозореца си отворен.
Скъпа моя, отворени прозорци много, а време - малко.
Да изгорим корсетите си!
Какво правите? - Простете, без да искам...
Дайте да ви помогна.
"В сърцето на всяка жена има място за любимец.
Кученцата и котетата даряват обич и утеха.
Но рядко се среща мъж, който знае, че любимец на модерната жена
е интелигентното и благородно прасе."
Прасе? - Ще ви платя, аз съм надарен.
Ако ме разбирате... Така де, грешка на езика.
Предайте на господарката си, че синьор Салвато й носи подарък.
Тя каза, че прасето не може да влезе.
Но животинчето ще приемем.
ВЕЧЕ НЕ СЕ НУЖДАЕМ ОТ УСЛУГИТЕ ВИ
Разузнах за годеника. Казва се Паприцио.
От Геноа. Пристига по обяд.
И е богат.
Естествено.
Напоследък всичко се обръща против нас, Лупо.
Колко дължим? - Около 1500 лири.
Извади ни костюм, но не най-представителния.
Чие е това корито?
Мое, синьор.
Аз съм Пиетро Паприцио, търговец от Геноа.
Какъв е товарът ви? - Мас.
Най-чудесната в света. Кажи му, Фулвио.
Корито с мас.
Не сте ли чували за моята мас? Ще поправим този пропуск.
Разлепете тези обявления на всеки канал, улица и ъгъл.
Ясно ли е? - Подпишете тук.
Синьор Паприцио?
На вашите услуги, синьор. - Тъкмо обратното.
Семейството на годеницата ви ме изпрати да ви придружа до двореца ви.
Дворец? Имам резервация в хотел "Грифаси".
Не са ли ви казали? "Грифаси" е затворен.
Така ли? Защо? - Лупо...
Поради влага, синьор. - Така е.
Дворец, а? Водете ме тогава.
Слугата ми ще вземе багажа ви. - Виждам, че се справяте и сами.
Първото, което ще направя, е да посетя годеницата си,
след като се приведа в приличен вид.
Колко ли време ви отнема?
"Казанова купи прасе
и го занесе в дома на Бруни."
Разчистете всичко!
Пуснете!
Ваше преосвещенство.
Инквизитор Далфонсо, аз съм епископ Пучи.
О, епископе...
Наредено ми е да ви освободя от задълженията ви.
Папата е меко казано недоволен от постигнатите резултати.
Възлага ви да откриете мисия сред туземците...
...някъде покрай екватора.
Какви са тези туземци?
Би могло да се каже, че изпитват голям глад за религия.
Значи тук е живял безнравственикът Казанова?
Да, но бе затънал в дългове
и наехме имота много изгодно.
Наистина ли? Колко изгодно?
Лупо?
1600 лири. - Да.
Искам разписка. - Разбира се.
Разполагам ли с баня за тези 1600 лири?
"Казанова купи прасе
и го занесе в дома на Бруни.
Казанова се срещна с Паприцио на кея
и го заведе в дома си."
Някой ще ми обясни ли какво значи това?
Изпратихте всички при канибалите.
Тогава ще се наложи лично да пообиколим наоколо.
Паприцио? Лоеният магнат от Геноа?
Дойдохме да разкрием еретизъм и престъпна поквара.
Ако са замесени и прасета, не смея да мисля докъде са паднали.
Изненадан съм, но имам добри предчувствия.
Нима? - Тук има голям пазар за мас
и смятам да използвам уменията си, за да проникна в него.
Похвално. - Листовки, обявления...
Какво е Венеция без мас! - Взехте ми думите от устата.
Дръж под око прислужника. - Той излезе.
Къде? - Откъде да знам?
Донесъл съм малко сватбено подаръче за бъдещата си невеста.
Желаете ли да ви го покажа? - Иска ли питане.
Много е... - Прекрасно. Съвършено.
Да, наистина.
Кой е този?
Той ли беше?
Аз откъде да знам?
Какво търсим?
Знам ли, каквото и да е.
НА ПИЕТРО ПАПРИЦИО ОТ ФРАНЧЕСКА БРУНИ С НАДЕЖДА
Открих къщата. Синьора Бруни и дъщеря й ви канят на чай.
Чудесно.
Приготви ми резедавото, Фулвио.
Веднага, господарю.
Нямам търпение да я видя.
Надявам се
да не я разочаровам.
Дано не й се сторя... Знам ли...
Как беше думата? На върха на езика ми е.
Тлъст? - Моля? Какво каза?
Желае ли синьор лека закуска преди чая?
Виждаш ли онзи куфар, наподобяващ салам?
Да. - Пълен е със салам.
Ето ви и вас. - Да.
Много впечатляващо. - Благодаря.
Резедавото изключително вталява. - Много сте мил.
Трябва да тръгвам. Нямах ли ангажимент?
Какво? А, с издателя. - Да видя какво става с книгата ми.
Вие пишете? - Доколкото е по силите ми.
Господарят ми е прочут писател и познавач на женската душа.
Чували сте за Бернардо Гуарди... - Лупо, замълчи!
Ама той е приятел. Простете.
Не мога да повярвам. - Съжалявам, без да искам.
Вие сте Бернардо Гуарди?
Това е псевдонимът ми. Но се закълнете да пазите тайна.
Кълна се в честта си, синьор.
Давам ви дума. Бернардо Гуарди...
Фулвио, трябва да помислим.
И още как. За мен е голяма чест, синьор.
Погледнете ме.
Гледам ви.
А сега вижте това.
Приликата не е особено голяма.
В Геноа това се нарича реклама.
Но какво от това? Нали тя ви обича какъвто сте...
Никога не ме е виждала.
Дори за миг. - Наистина ли?
Скъпи учителю Гуарди, умолявам ви, вземете ме под крилото си.
Ще ви платя щедро. Колкото поискате ще ви дам.
Искате да ви обуча? - Искам да ме преобразите.
Но, драги, до срещата ви остава само час.
Не искам да отивам. Не можете да ме накарате!
Новата ми, още непубликувана книга е относно външния вид.
Малцина разбират връзката между физическото и духовното.
Но за мен тя е кристално ясна.
Учителю Гуарди... - Да?
Можете ли да ме направите такъв?
Да, мога. - Господи!
Но ще е нужна смелост.
И дълго време зад тези стени. - Смелост, да...
Разбирате ли? - Да.
Ще изпратя по прислужника си Фулвио писмо до Бруни.
Няма нужда, имам път натам. - Отлично.
Хайде да започваме веднага.
Прелестно.
Джовани, синьор Паприцио ще дойде всеки момент.
Виторио, кажи на синьор Салвато, че не съм у дома.
Колко странно. Мислех, че съм поканен на чай.
Така ли? - Няма да пием чай.
Сигурно съм забравила за поканата.
Предали сте на слугата ми. - Очаквахме годеника на Франческа.
И той е пред вас.
Простете, дами, време е да сваля маската.
Синьорина Бруни, името ми не е Салвато.
Пред вас стои вашият верен и щастлив годеник
Пиетро Паприцио от Геноа.
Синьор Паприцио...
Девойките в Геноа криеха истинската си същност от мен,
бленувайки за свинска империя.
Възприемаха ме само като планина от мас.
Напълно неоснователно.
Дори трябва да поналеете кокала.
Не харесвам кльощави мъже. Бащата на Франческа беше огромен.
При все това, аз останах предан на отредената ми годеница.
Но първо исках да се уверя, че и тя ми е вярна
и не се хвърля в обятията на чаровници, които я омайват с...
Прасенца.
А може би вие сте въпросният чаровник, синьор.
Аз съм сгодена, а за вас знам само, че...
Вероятно помните, че ми пратихте това.
"На Пиетро Паприцио от Франческа Бруни
с надежда."
Може би трябваше да донеса и другите ви писма.
Единственото ми желание е да ме обикнете.
Но ако не можете, или ако сърцето ви тайно копнее за друг,
аз ще ви освободя от обета.
Няма такова нещо!
Негово преосвещенство епископ Пучи.
Може би моментът е неподходящ. - Не, за нас е голямо удоволствие.
Трябваше да ви известя, но току-що пристигнах
и тъй като покойният ви съпруг бе високоуважаван,
ви нося почитанията на Светия престол.
Позволете да ви представя бъдещия си зет синьор Паприцио.
Дъщеря ми Франческа.
Какво води най-страшния инквизитор на Папата във Венеция?
Радвам се, че славата ми ме е изпреварила.
Ватиканът ме праща да разреша морални проблеми.
Какви морални проблеми, епископе? - Обичайните - разврат, ерес.
Какво е точното определение на Църквата за ерес?
Не смятам, че тази тема е подходяща за млада дама.
Защо? Ние не може ли да сме еретици?
Смятам, че годеницата ми желае да научи нещо повече от вас.
Ако не възразявате.
Добре тогава.
Ерестта е оскърбление за ученията на Църквата.
Тя е бунт срещу общоприетите нрави и морал.
Ако бъдем по-точни, а вие ще го разберете,
тъй като сте жена и сте наясно с женския нрав,
тъй склонен към капризи,
ерес е това, което кажа аз.
Например, онзи драскач Бернардо Гуарди е еретик.
И защо?
Виторио, къде е чаят?
Гуарди кара жените да се чувстват незадоволени,
а мъжете - неуверени. - Нима?
Ако сте почитатели на този Гуарди, имам тъжна новина за вас.
Той е анатемосан!
Дори в момента хората ми го издирват.
Много се извинявам.
Епископе, ще пиете ли чай? - Не, благодаря, зает съм.
Ще ме удостоите ли с честта да ви придружа на карнавалния бал?
Ама аз нищо не съм направил!
Невинен съм! Не съм този, когото търсите!
Върви!
Нося спешна вест от Бернардо Гуарди.
Коя сте вие?
Няма значение. Главният инквизитор е тук и е настървен за кръв.
Отложете публикуването на памфлета. - Закъснели сте.
Господи... Спрете продажбата.
Невъзможно. - Така пише. Прасе!
Винаги съм имала прасета. - Втасах я.
Така...
Искам да е готов за бала.
Господарю.
Как върви преобразяването? - Ами...
Има ли напредък? - Ами...
От това по-зле няма накъде.
Вие ли сте, маестро? Маестро Гуарди?
Кой е там? - Боже, постигнал си невъзможното.
Благодаря. - С какво си го намазал?
Главно с мас, ментово сладко... - Ехо?
И мляно кафе. - Браво.
Вие ли сте, маестро? - Да, Паприцио.
Как изглеждам? - Я да видим...
Да, много добре. Резултатът е многообещаващ.
Помолих слугата ви за огледало, но той не намери.
Лупо, огледало? - Не знам къде са се затрили.
След като се подложих на процедурите, нямам търпение да се видя.
Естествено.
Благодаря ти, Фулвио.
Боже!
Получава се!
Има ефект, нали? - Да.
Действа! - Наистина.
Нали ме извинихте пред Бруни? - Да.
Поради лошото време? - Разбира се.
А Франческа? Писах й, че ще я заведа на бала, но май ми е твърде рано.
Да, прав сте, нужно е още време.
Спокойно, аз ще се погрижа. - Колко мило.
Отпуснете се. Лупо, сложи още на корема.
Да, Лупо, мажи смело.
Синьор, епископ Пучи иска да ви види.
На разположение съм.
Името ми е Бернардо Гуарди, но не съм онзи Бернардо Гуарди.
Хайде стига, Бернардо, няма нищо срамно да си писател.
Хайде да поиграем на една игра.
Довърши изречението.
"Жената е въздух и..."
И какво, Бернардо?
Не знам. Поразия?
Вятър? Въздух и вятър?
Не. Малко ще ти подскажа.
Не съм противник на чая, а на водата.
И така, синьор Паприцио, добре ли познавате Казанова?
Хубаво си помислете.
Може да се заинтригувам от вас.
Съвсем не бях...
Съвсем не бях искрен у синьора Бруни.
Тук съм, за да се разправя с Казанова.
Този развратник, който мърси църковната доктрина!
Ясен ли съм? Добре. Защо отидохте с Казанова в дома му?
Даде ми го под наем. - Под наем?
Отношенията ни са чисто делови. - Нима?
Той замина за няколко дни.
Заминал е? - Да.
Дълбоко се съмнявам, че Казанова би пропуснал карнавала.
Ако ми помогнете да сложа край на кариерата на този развратник,
Църквата щедро ще ви се отблагодари.
Как? - С договор за мас за Ватикана.
А нуждите са големи.
Примамливо предложение.
Споразумяхме ли се?
Ще ми помогнете ли да заловя Казанова?
Иначе да не се казвам Паприцио.
Ваше преосвещенство... - Не.
Бернардо Гуарди, когото изтезаваме, май не е въпросният еретик.
Мисля, че някой използва името му.
То е псевдоним.
Не ми се правете на интересен. Как така "мислите"?
Не ви се плаща да мислите. Трябва да сте сигурен.
Почти съм сигурен. Той е неграмотен.
Няма никакъв любовник. - Какво?
Няма таен любовник и никога не е имало.
Карнавалът.
Писна ми от тези прасета.
Скъпи, виждал ли си съпруга ми? - Аз съм съпругът ти.
Някаква следа от Казанова? - Не знам как изглежда,
но не би пропуснал карнавала за нищо на света.
Всички са тук. Ще ни падне в ръчичките.
Добър вечер, синьор.
Синьор и синьора Пицани.
Добре дошли.
Синьор Паприцио от Геноа и синьорина Бруни.
Добре дошли.
Синьор и синьора Дандоло.
Добре дошли.
Синьор Паприцио! - Майко Бруни.
Трябва да ви представим на всички познати.
Ще стане интересно.
Ще ми окажете ли честта? - Може ли?
Свободна съм. - Аз...
Моля. - Само гледай.
Синьор Казанова, изпраща ме годеницата ви.
Коя? - Синьорина Донато.
Тя е отпред и чака да я придружите.
Боже мили!
Ела.
Не бой се, не си първият ми девственик.
Нещо не е наред.
Имаме ли адреса на Казанова?
В такъв случай сега е моментът да действаме.
Лорд и лейди Девоншър.
Добре дошли.
Синьор Казанова и синьорина Донато.
Възхитително. Радвам се за вас... и за себе си.
Кога е сватбата? - Скоро, ваша светлост.
Добре дошли.
Посланик и синьора Грити.
Скъпа моя. - Джакомо, да отидем някъде.
Да се уединим. - Да се уединим? Не.
Не мога да чакам повече. - Седнете.
Почакайте тук, ще ви донеса чаша вино.
Радвам се да ви видя.
Какво правите под масата? Не...
Ето го.
Дъх не ни остана от танци. - Великолепно.
Така е по-добре.
Какво ви е? - Нищо.
Синьор Донато, съседът отсреща.
Да, синьор Донато, съседът отсреща.
Току-що казах същото.
Може ли? - Моля.
Благодаря.
Добре ли сте? - Нещо се сгорещих.
Не ви видях в църквата. - Там бях.
Но аз не бях.
Познавате ли синьор... - Аз съм бъдещият зет.
Точно така. - Да.
Трябва да се полее. - Да.
Благодаря.
Не, имах предвид...
Не... Да... Трябва да се полее.
Току-що казах същото.
Честито. Сигурно се радвате за Виктория.
Като стана дума, да сте виждали Виктория?
Не, наистина...
Мислех, че ще дойде с... годеника си.
Наистина, не съм я мяркал.
Забраних й да идва, но тя не ме послуша.
Не го очаквах от нея. - И аз.
Годежът й с прословутия Казанова й е завъртял главата.
Какво й става на тази маса? - Нищо й няма.
Аз радея за традициите. Никакви контакти преди венчавката.
Социални контакти. - Под масата има някой.
Коя маса? - Тази маса.
Това ли е домът на синьор Казанова?
Да, синьор. Насам, ваше преосвещенство.
Е, синьор Казанова, изглежда все пак не сте заминали.
Не е за вярване, че това е идеалът за мъж.
Да... Ела ми, малко прасенце.
Андолини... - Синьор, мисля...
Не мислете, а действайте.
Спрете! Тази процедура не ми се нрави!
Докъде сме? - Изглежда объркан.
Безразборните сношения водят до умопомрачение.
Синьор Казанова. - Аз съм Паприцио от Геноа.
За ваше съжаление, синьор Казанова, аз пих чай със синьор Паприцио.
Питайте Фулвио.
Фулвио, кажи му.
Синьор...
Кой тогава е...
Значи вие сте Паприцио. - Нали това казах, глупако!
Е, синьор Паприцио, осведомете ме за местонахождението
на собственика на дома, в който сте отседнали.
Синьор... - Гуарди.
Бернардо Гуарди е мой хазяин.
Даде ми подслон и напътствия за разкрасяване.
Знаете ли, че Гуарди е еретик?
Ваше преосвещенство, Бернардо Гуарди е псевдоним.
В такъв случай,
щом Бернардо Гуарди е псевдоним,
може би правдонимът му е...
Казанова!
Как не се сетихме досега!
Възхвала на жената и разни такива. Каква досада!
Казанова е Бернардо Гуарди. - Браво, ваше преосвещенство.
Божичко! Той заведе годеницата ми на бала!
Няма да е задълго. Събери хората си и тръгвайте с мен.
Къде ще ходите? - На бала.
И ние идваме!
Прав сте, тя е тук. - Къде?
Ето я там. Виждате ли? Заведете я вкъщи.
И аз радея за традициите. - Синьор и синьора Валмарана.
Поне някой е положил усилие.
Казвам, че поне някой е положил усилие.
Ето това е пурпурно.
Не е венецианско, нали? Греша ли? Това е...
Лондонско? Парижко? Римско? Или пък...
Почти прилича на папско пурпурно.
Напомня ми за нещо. - Инквизитор Пучи.
Да, знам. Чух, че сте във Венеция.
Ще потанцувате ли? - Ще арестувам Джакомо Казанова.
Казанова скоро ще се венчае за благочестива девица.
Той е безупречен гражданин и е под моя опека.
Опеката ви засяга ли еретизма?
Внимавайте, доже.
Свободата на града ви виси от колана на Ватикана.
Добре дошли.
Адмирал и синьора Масимо Канал. - Добре дошли.
Къде е Франческа?
Аз съм Пиетро Паприцио от Геноа.
Какво?
Синьор Паприцио от Геноа.
Вие сте Паприцио?
От Геноа?
А вие да не сте...
Бруни.
Аз съм вашата...
Бъдещата ви...
По-красива сте дори от мечтите ми.
Аз?
Божичко.
Защо...
Не, аз съм бъдещата ви тъща.
Тъща?! - Да.
Не съм сгоден за вас? - Не, за дъщеря ми.
Някои я намират за хубавка.
Един мъж я ухажва. - Тъй ли? А тя харесва ли го?
Синьора Бруни, дъщеря ви е била измамена от Казанова.
Но не се бойте, аз ще...
Престанете да ни се пречкате.
Благодаря.
Е...
Уплаших се, че съм ви изгубил.
Както се губи джобен часовник или някаква друга вещ?
Знам, че никой няма да ви притежава.
Но нека бъда ваш закрилник по пътя, който сте избрали,
и ще ви покажа света в съвсем различна светлина.
Нека направим първата стъпка към рая.
Дръжте тук.
Готови, на три.
Едно, две, три.
Магьосничество!
Всъщност, горещият въздух преодолява гравитационните сили...
Вярно, магьосничество.
Летим над всички.
Вижте, Казанова с новата му годеница.
Бързо!
Това Франческа ли е?
Да, тя е. - Значи това е Франческа.
Не съм я виждала по-щастлива. - Наистина ли?
Каква ужасна вест, синьор Паприцио.
О, злочестие. Покрусен съм.
Позор. - Скандал.
Вече не сте обвързан. - Божичко.
Какво ще правя сега?
Благодаря, синьор Паприцио.
Започвам да се убеждавам в искреността ви.
У вас има повече чувствителност, отколкото пресметливост.
Защо не ми казахте, че сте моят годеник?
Нямахте ли ми доверие?
А вие защо не ми казахте, че сте Бернардо Гуарди?
Спокойно, няма да кажа на никого.
Трябваше да се досетя още в онази цитадела на мъжкото самодоволство,
където доказахте, че боравите умело със словото, както и с шпагата.
Бернардо Гуарди с прелестна маска.
Влюбен съм във вас, Франческа.
Били сте на дебата?
Да, бях.
В университета...
Тъй както вие имахте основателна причина да не ми се разкривате,
и аз имам основателна причина...
Какво?
Мога да ви обясня.
Паприцио ли сте?
Кажете ми, че сте Паприцио, моят годеник.
Кой сте вие?
Казанова.
Какво?
Аз съм Джакомо Казанова.
Вие сте олицетворение на негодуванието ми.
Преди да ме познавахте. - И сега не ви познавам.
Кой сте всъщност?
С маска ми допадахте повече. Салвато беше галантен,
Паприцио - многообещаващ, но Казанова е подлец!
Дръзвате да ми се обяснявате в любов!
Искам любов, за която мъжът е готов да пожертва живота си!
Ранена ли сте? - Нищо ми няма.
Арестувам ви за разврат, шарлатанство,
и най-вече за малодушието да се криете зад чуждо име -
синьор Бернардо Гуарди.
А като Бернардо Гуарди ви арестувам за еретизъм.
Какво? Той не е... - Напротив, синьорина.
Той не е... - Франческа, недей.
Аз съм Бернардо Гуарди.
Епископ Пучи...
Какво желаете, дете мое?
Бях девица.
Целомъдрието беше най-голямата ми скъпоценност,
моят дар Божи.
Този дар ми бе отнет.
Какво пъклено дело. Как е името на този подъл изкусител?
Джакомо Казанова.
Когато Казанова влезе в стаята ми и ме... ограби,
аз се борих за честта си.
Готова ли сте да свидетелствате, за да увисне на бесилото?
Да, но се тревожа за репутацията си.
Несъмнено. Но ако всичко мине според предвижданията ни,
ще ви възстановим репутацията и целомъдрието.
Възможно ли е? - Да.
За католическата църква няма невъзможни неща.
Извинете, кога ще ми дойде редът?
Да имаше мъж, достатъчно смел
да се отдаде само на жената, която заслужава...
Ако тази жена бях аз,
щях да обичам само него, до гроб.
Много ви благодаря.
Наистина ли нищо не ви дължа? - Даже напротив.
Благодаря.
Чао. - Пак ела.
Вие сте младежът на прозореца.
Няма да те забравим.
Легенди ще се носят за теб.
Това е ужасно. - Защо?
От години ви обичам безнадеждно.
Защо не казахте?
Затворникът ще бъде представляван от д-р Джордано от Падуа.
Призовавам адвоката д-р Джордано.
Става дума за объркана самоличност.
Какво?! - Да.
Този човек не е Бернардо Гуарди.
Той е. - Аз съм.
Видяхте ли? - Той прикрива някого.
Не. - Напротив.
Не прикривам. - Напротив... така де.
Кого прикрива?
Жената, която го обича.
Ако сте този, който твърдите,
приведете няколко примера от прословутата ви философия за жените.
Не е ли достатъчно, че се признавам за Бернардо Гуарди?
Трябва ли да слушаме този еретик? Той си призна!
Едно самопризнание достатъчно ли е?
Да, предполагам.
Добре тогава.
Защото творбите са мои, писани собственоръчно от мен.
Само аз мога да докажа, че съм...
Бернардо Гуарди.
Вие?!
Не ще допусна да умрете заради мен. - В такъв случай освободете Казанова!
Нека не забравяме, че се намираме в съдилище.
Имаме самопризнания на еретик.
Имаме и прословут прелъстител,
прелюбодеец и осквернител на девици,
чиято вина ще докажа чрез показанията на...
Не е вярно.
Чрез...
Писмени показания, цели 127 на брой,
свидетелстващи за лъстивата природа на Джакомо Казанова.
Решението на съда може да бъде само едно: виновен.
А присъдата: смърт.
Смърт за еретика Бернардо Гуарди
и смърт за развратника
Джакомо Казанова.
Нали кардиналът щял да дойде? - Така ми казаха.
Ваше преосвещенство, не можем да чакаме повече.
Добре тогава.
Ще се справя и без него.
Кардинал Лопреста пристига!
Простете за забавянето. Тези канали...
Ваше високопреосвещенство, епископ Пучи.
За мен е чест да се запознаем.
Много съм слушал за вас. - Благодаря.
Какво става тук?
Бесим една еретичка и Казанова.
Какъв късмет.
Моята болногледачка.
Болногледачката ви харесва ли екзекуции?
Папата има ли балконче?
Всъщност дойдох да кажа следното.
Венецианци!
Негово светейшество ви поздравява.
Както знаете, днес е рожденият ден на Папата.
Знаехте ли го?
И в чест на своя рожден ден, Негово светейшество обявява,
че помилва всички, които трябва да бъдат екзекутирани
на този щастлив ден.
Ваше... - Освободете затворниците!
Ваше високопреосвещенство, не...
Изглежда не споделяте радостта от папския рожден ден.
Не, напротив...
На колко години става?
Знам ли.
Стойте тук, тълпата взе да се озлобява.
Заповядайте в каретата ми. Отиваме в провинциалното ми имение.
Прощавай, че се забавих толкова.
Беше изцяло по моя вина.
Тито...
Любовта на моя живот.
Това е моят син.
И преди съм играл роли на кардинали.
Набързо зарязах трупата ни в Триест, когато научих.
Мамо, боята е влажна.
Пише " театрална трупа".
Кардинал Лопреста пристига!
Арестувайте самозванците!
Дръпнете се!
Бързо! - Варда!
Бързо, скъпа, скачай вътре като зайче!
Не знаех, че Папата има рожден ден.
Е, как върви?
Много е вълнуващо, нали?
Транспортът е направо безобразен.
Дръжте се всички!
Дръжте се!
Кротко! - Тито...
Слизайте!
Привет, аз съм бъдещият ви пастрок.
Бях ви вярна. - Изобщо не съм се съмнявал.
Хайде, скъпа. Ще избягаме с моята баржа.
Насам.
В атака!
Божичко.
Внимателно, скъпа. Ако обичате.
Отдръпнете се. Ако обичате.
Насам, скъпа.
Нямам търпение да я разгледаш. Ето я новата ти лодка.
Виторио! - Внимателно.
Идвам. - Насам.
Не, мила моя, ти оставаш с мен.
Готови за отплаване!
Божичко.
Виторио, направи нещо. - Но какво, синьора?
Хайде!
Бързо!
Не мога да дойда с теб, иначе ще преследват и двама ни.
Какво?
Ще преследват Казанова? - Да.
Ами ако остане тук?
Можем да се разменим.
То не опира само до името.
Нямам нищо против да бъда Казанова.
А аз - да бъда в баржата. - А аз - да оженя дъщеря си.
Хайде.
Лупо, къде отиваш? - Оставам.
Защо? - Аз съм венецианец, синьор.
Мястото ми е при Казанова.
Грижи се за мен, приятелю.
Разбира се, господарю.
След тях!
Повече късмет другия път!
Андолини, отвържи лодките! - Сбогом, глупци!
След тях!
Казах ти, че ще се върна.
Животът на актьора е прекрасен.
Ще ви очарова.
Кой ви пише пиесите?
Ела на закрито.
Прекрасно.
Няма нищо по-хубаво от лошото време.
Ето затова историята на Казанова и Франческа
не следва да бъде разказана от мен.
Аз и Виктория заживяхме щастливо...
...но не отдадени един на друг.
Венеция!
Скоро хората добиха впечатлението,
че Казанова се е завърнал.
Не че се хваля,
но мисля, че се представих достойно,
прибавих много славни глави към легендата...
и запазих тайната
за истинската любов
на онзи, който навремето бе
Казанова.