БАНДИТИ
Джо Блейк и Тери Колинс!
Говори лейтенант Маккормик от лосанджелиската полиция.
Оставете оръжията си
и излезте от банката с вдигнати ръце!
Един последен удар! Страхотна идея!
Джо знае най-добре! Джо знае отлично какво прави!
И къде ме натика Джо? В банка "Аламо",
обкръжена от цяла армия полицаи! Погледнете навън!
Не са употребявали насилие досега, затова нека запазим спокойствие.
Най-накрая Джо Блейк и Тери Колинс си намериха майстора.
Ако мислят да се измъкнат, ще им трябва истинско чудо.
Намираме се пред банката в Сенчъри Сити.
Тук е като на бойно поле. Полицията заема позиции...
"И най-мекото нещо минава през кон като невидима вода." Лао Дзъ.
Благодаря ти за тази напълно ненужна информация!
Знаеш ли какъв ти е проблемът? - Да, че съм като мишка в капан!
Ще ме вкараш в гроба без време!
Помниш ли Кейт Уийлър?
Предателката, лъжкинята,
кралицата на измамите!
Добре де, схванах смисъла.
Дали наистина е така, Джо?
Защото ти приведох какви ли не доводи,
че да вземеш заложник за дълго време е страхотна грешка!
Нямахме избор! - Трябваше да я заровим в гората!
Аз пък си спомням, че ти я доведе!
Ако я бяхме пуснали, щеше веднага да ни изпее!
Погледни навън! Вече го е направила!
Точно това е направила!
Признателната нация ще й благодари!
И ще прибере солидна награда!
В банката се стреля!
Аз съм Дарън Хед. Приготвили сме ви нещо изумително.
Кръстоска между сапунена опера и криминална драма,
между "Бони и Клайд" и цирково изпълнение.
Историята на Джо Блейк и Тери Колинс -
извършили най-успешните банкови обири в САЩ.
Преди престрелката, отнела живота им, ги интервюирах.
Те нахлуха в дома ми с оръжие и ме заставиха да разкажа историята им.
Казвам ви го, защото материалът е заснет от асистента ми Джулио,
тъй че не е професионален и образът малко трепери.
Блейк и Колинс ми разкриха истинската история
за дръзките обири, с които се прочуха.
24 часа по-късно те бяха убити. Имаме уникално... Още веднъж.
24 часа по-късно те бяха мъртви.
В специалното издание на "Престъпници на свобода"
ще видите истинската история на "Гостуващите бандити".
Затъмнение. Ще оставим този дубъл.
ЗАТВОРЪТ В ОРЕГОН
Това е нелепо!
"Нелепо" е меко казано. Просто е безсмислено!
Никой не ме подкрепя.
Все аз преглъщам подобни гадости!
Джо!
Може ли да поговорим?
Това е нарушение на гражданските ми права!
Жестоко наказание, забранено от Конституцията!
Нормално е затворът да е жесток, Тери. Нали това е целта.
Не говоря за това!
А за какво?
За чесъна. Директорът е забранил пресния чесън,
защото не понася миризмата му!
Но чесънът е чудодейно лекарство!
Срещу високо кръвно, артрит, рак...
Емфизема, алергии, какво ли не! Чесънът е първата защитна линия!
Задръж малко.
А аз имам симптоми, каквото и да твърди лекарят!
Май не избрах подходящ момент.
Слушай, Джо...
Слез от ринга. Не прави онова, което смяташ да направиш.
Спомни си какво ти говорих!
Изби ми зъб, Марио!
Джо, за бога!
Джо, чакай, недей!
Овладей гнева си! Контролирай го!
Овладей гнева си, Джо!
Успокой се. Дишай дълбоко.
Чел ли си "Тао"? - Моля?
Онзи тип - Лао... Лео, Луи...
Лао Дзъ? - Точно той!
Помолих те да посещаваш по-често библиотеката.
И да овладея гнева си. Но лекарствата действат по-бързо.
Моят метод е по-ефективен.
Знаеш ли какво?
Тази нощ ми се ще да спя в удобно легло.
Да си хапна сандвич със сирене,
пържени картофки и шоколадов шейк.
Древна китайска мъдрост? - Не, просто съм гладен.
Счупил ми е зъба!
За бога! Никой друг ли не чува това адско звънене?
Да бе, смейте се, но според последните проучвания
имам заболяване, наречено "тинитус".
Не си го измислям! Наистина има такава болест!
Играйте си баскетбол, забавлявайте се!
А аз ще се мъча с камбанарията на "Нотр Дам"!
Ясно ли ви е? Имам камбанария в главата си!
Ти ли караш това чудо? - Да.
Лесно ли се кара? - Лесно.
Мили боже, какво правиш в бетоновоза?
Джо!
Джо, обясни ми какво правя!
Защо сме в бетоновоз и ни гърмят? - Наведи си главата!
Джо, моля те, там има пикап!
Джо! Джо!
Откога го планираш? - Сега ми хрумна.
Дръж се.
Елени!
Пластмасови.
Не трябва ли да потърсим шосе?
Спрете, моля ви!
Госпожо, ще ни трябва колата ви. - Така ли?
Бихте ли слезли?
Дайте си ръката. Прекрасно, благодаря ви.
Много хубава рокля. - Благодаря.
Хайде! - Благодаря ви!
Влизай в колата! - Добре де!
Госпожо? - Да, кажете?
Не забравяйте чантичката си. - Добре.
Да караме поред. Трябват ни дрехи.
Пари...
Скривалище... И нова кола.
Не бива да караме по главната улица с пандизчийски дрехи.
Защо спираме тук? - Тук държат сухото.
Какво "сухо"?
Нали спомена за пари? - Нямах предвид веднага...
Хайде да го обсъдим. Парите не са на челно място в списъка.
Бинго! - Как така "бинго"?
Ще обереш банка с маркер? Ще пишеш по стената ли?
Дори нямаме план, а за обир на банка си трябва план!
Облечени сме със затворнически униформи!
Няма да стане, освен ако не са слепи! Разбра ли ме?
Не мърдай.
Извади пистолета с палец и среден пръст и ми го подай.
Дами и господа, след минутка си тръгваме!
Никакви обаждания и аларми! Напълнете торбичките с банкноти.
Имате ли още пари в банката? - Не.
Не пипайте телефона! Сигурна ли сте? Не ме ли лъжете?
Не. - Имате честно лице.
По-бързо, моля! - Изобщо не го е планирал!
Ето, сложете и тези. Благодаря.
Дайте ми го. Много ви благодаря!
Все нямам време като работя...
Благодаря за съдействието! Никакви аларми! Тръгвай!
Вземете, ако ви се наложи да подчертаете нещо, господине.
Спри, спри!
Чакай малко!
Трябва ни колата ви. - Хвани автобуса, задник!
Хайде, в тази кола!
Влизай в тази кола!
Взе ли пистолета?
Не.
Махни си крака!
Болки в гърдите, учестен пулс, петна пред очите...
Виждам петна!
Дръж се! - Защо?
Излизай, бързо!
Добре ли си?
Не може ли да се върна в затвора? - Още не.
По дяволите!
Как се казваш? - Шери.
Закопчай си дънките.
И ти. - Аз съм Фил.
Къде е майка ти, Шери? - Вече не живее тук.
А баща ти? - Отиде на риболов за уикенда.
Значи те е оставил самичка?
Не, мисли, че съм у една приятелка.
А ти?
Казах на нашите, че съм на екскурзия с отбора.
Лъжеш родителите си?
Майтапите ли се? - Изобщо не се майтапя!
Извинете, но кои сте вие все пак?
Вие сте пандизчии.
Как ти беше името? - Фил.
Мислиш, че е много забавно да си затворник ли, Фил?
Ние обираме банки.
Е, какъв е планът?
"Парайзо дел Мар".
"Парайзо"?
Означава "рай". Чичо ми има малък хотел на юг от Акапулко.
Но това е в Мексико! - Да, там е Акапулко.
Имат проблеми с хигиената.
Ще купим хотела, ще го превърнем в нощен клуб,
ще носим смокинги и ще продаваме коктейли "Маргарита".
Ще бъде забавно.
Смяташ да го направиш? Имам предвид, с мен?
Да сме съдружници? - Да.
Смокинги и коктейли? - Звучи добре, нали?
Аз ще съм в кухнята, а ти - в салона.
Рискован бизнес, но имайки предвид алтернативите,
звучи доста примамливо.
Въпросът е - откъде ще намерим пари?
Нали обираме банки?
Е, къде е? - Под колана и над коленете ми.
Знаеш за какво говоря. - Ще ни убият заради теб!
Може пък да стана герой. Ще станем богати и прочути!
Сигурен съм, че има и почтен начин!
Та... къде е?
В килера на татко, зад стиковете за голф.
Добре, отивам.
Какъв е проблемът при обирите? - Че те хващат.
Именно! Охраната те гърми, чиновниците задействат алармата,
клиентите ти се пречкат...
Трябва да контролираш средата! Без охрана, чиновници и клиенти!
Ако работим нощем, остава проблемът с алармите.
Няма да работим нощем.
Тогава кога? В почивните дни? - Не.
Ще действаме рано сутрин с управителя на банката.
С неговите ключове и кодове за трезора.
Защото ще го отвлечем предишната вечер.
Какво ще кажеш? Избираме си град и банка,
проучваме кой е управителят, прекарваме нощта в дома му,
на сутринта отиваме в банката преди служителите...
Вземаме парите и изчезваме.
Смокинги и коктейли - точно както го каза.
Ще си живеем царски!
Искаш ли да видиш нещо готино?
Насочи пушката към мен. - Какво?
Насочи я към мен.
Не мърдай. - Много добре.
Но първо трябва да заредиш патрон в цевта - ето така!
Готино...
Точка по въпроса! - Но аз харесвам този цвят.
С панталоните обаче ме прецака. Беше удар под кръста.
Аз си ги извадих. Специално ги избрах!
Я, какви сте хубави, господа! Всичко ли ви е по мярка?
Истински играч на голф! - Той обича голфа.
С две бучки, нали? - Ще вземем колата на Фил.
Той е съгласен.
Не съм! Тъкмо смених скоростната кутия!
Къде отиваме? - В Руфъс.
Къде е това? - Малко по-нататък.
И какво има там?
Полард. Харви Полард.
Изпитваш нужда да стреляш ли?
Добре, стреляй.
Изпитваш нужда да стреляш ли?
Добре, стреляй.
Да му се не види!
Ей, мой човек!
Джо?
Мислех, че си още в затвора. - Не, пуснаха ме предсрочно.
Тери, това е братовчед ми, Харви Полард.
Приятелите на Джо са и мои. Хари ли каза?
Тери. - Адски готини панталони!
С какво се занимаваш сега?
Със специални ефекти. Най-вече с каскади.
В момента тренирам за стрелба.
Търсим си шофьор. - Това го мога. За какво?
Ще обираме банки.
Будалкаш ме!
Тъкмо аз ви трябвам! Искате ли по една бира?
Няма да откажа.
Таймерът е повреден.
Ще донеса бирата.
Честен е и може да скача отвисоко.
Смятам да стана известен в каскадите с огън.
Упражнявам се с парцали по ръцете, но ми трябва костюм.
За нашата работа...
Питал ли си се защо някой се пали и скача от 1 2-ия етаж?
Не, Харв. - Жените обичат авантюристите.
Споменахте за подставено лице. Ще обясните ли на зрителите
с какво точно се занимава подставеното лице?
Ами, Дан...
Подставеното лице се грижи за всичко, с изключение на обирите.
Наема стаи, купува хранителни продукти,
кара колата, с която се измъкваме...
А Джо и аз през това време се скатаваме.
Подставеното лице не се показва в банката, а нас - извън нея.
Аз планирах всички обири - от Орегон до Калифорния.
Първа в списъка беше орегонската "Сити Банк".
Графикът, охраната, служителите - записвахме всичко.
Но най-вече следяхме първия си заложник - Дарил Милър,
който не подозираше, че ще нощува с "Гостуващите бандити".
Звучи добре, нали? - Да.
Не подозираше, че ще нощува с "Гостуващите бандити".
Исках хубави мустаци! Тези са като от детски маскарад!
Мустаците не са важни. - Да, нали ти даде хубава перука!
Изглеждаш страхотно! - Но бакенбардите ми мърдат.
Скъпи, ще отвориш ли?
Ще вечеряме след половин час!
Здрасти.
Дошли сме да оберем банката ти. Влизай вътре!
Не плачи, мамо.
Най-важното в случая...
Най-важното е...
Най-важното е да прекараме спокойно нощта.
А утре рано сутринта всички ще идем заедно в банката.
Предложението ни е разумно, ако се позамислите.
Разбира се.
Както кажете. - Така ви искам.
Не си играй с храната. - Много са дълги!
Следващият път ги навий на вилицата като татко си.
А моите? - Почакай, скъпа.
Сосът е прекалено червен. - Не е.
Прекалено червен е!
Сосът ви е превъзходен, г-жо Милър. Нали така?
На мен пък ми е гаден! - Благодаря ви.
В колко часа се изключва алармата? - В 7,30.
Слагате ли лимонов сок? - Да.
Лимонов сок, сметана... Разбирам от готвене.
Колко ключа има трезорът? - Два.
Единият е в мен...
Другият е в охраната.
Една подправка ми убягва. Босилек ли е?
Не.
Розмарин? Чакайте, искам да отгатна.
Не е нещо особено... - Шафран!
Да.
Шафран е. - Знаех си.
Понякога прибавям захар, за да не е съвсем кисел.
Благодаря, ще се опитам да го запомня.
Всеки си има номера. - Искаш ли да видиш моя?
Разбира се.
Моника! - Какво?
Имаме гости... Така де.
Да не мислите, че ще заблудите някого?
Приличате на Нийл Йънг от... Как се казваше албумът?
"След... конете?"
"След златната треска", но не е от него.
Опитвам се да приличам на някой от 60-те.
Излизането от банката е не по-малко важно от влизането.
Охранявахме заложниците много строго,
за да не избягат или да не задействат алармата.
Трябваше да вземем с нас и децата на семейство Милър.
Чуваш ли ме? - Да, чувам те.
Време е за малко рокендрол.
Намали радиото, не те чувам. - Време е за малко рокендрол!
Благодаря. Моля ви, стойте тук.
Всички ще са тук след 1 0 минути.
А сигналът, че всичко е наред? - Не ви разбрах.
Вашингтон трябва да гледа навътре.
Какво? - Джордж Вашингтон.
Когато всичко е наред, той гледа навътре.
Тогава го направи.
Хитро.
Още трима.
Добро утро, Дарил.
Здравейте, дами.
Това някаква шега ли е? - Не, госпожо - банков обир.
Заповядайте, не се плашете.
Така. Седнете при останалите, няма да се бавим. Моника?
Пишка ми се. - Не й давайте повече сок.
Децата имат пикочни мехури като птички.
Наливаха се със сокове.
При реалната опасност от залавяне не изпитвате ли страх или паника?
Не и ако познаваме опасността. Надушвам я като диво животно.
Знаете ли как ме наричаха в затвора? Пантерата.
Благодаря ви за съдействието. Не се опитвайте да избягате,
защото ще следим мониторите и ще ви убием.
Когато си добре смазана машина, опасността се излъчва от теб.
Хората се страхуват от присъствието ти.
Страхът от Бог остава на второ място.
Благодаря ви.
Слушайте сега. Разделяме се и се срещаме след 2 седмици
на водопадите Клаймът. - Искам да тръгна с Джо.
Не може! Ще търсят двама мъже.
Затова ще се движим поотделно.
И какво да правя 2 седмици? - Не се забърквай в неприятности.
А микробусът? - Остава тук.
Но аз си го харесвам. - Разбирам те...
Но тъй като е краден, най-добре го остави тук.
А парите ми? - Ето ти твоя дял. Делим на три.
Първо ще си поръчам огнеупорен костюм от Лос Анджелис.
Добре се справи. - И ти.
Пази се, не се забърквай в неприятности!
Къде ще вложите вашите дялове? - В рая.
След 2 седмици на водопадите Клаймът. И умната!
Джо Блейк и Тери Колинс! Говори лейтенант Маккормик!
Хвърлете оръжията и излезте от банката с вдигнати ръце!
Не му е времето да го казвам,
но те предупредих, че тази жена ще ни съсипе.
Добре, разбрах те.
Но тъй като бъдещето ни изглежда твърде мрачно,
нека помислим как стигнахме дотук.
Което отново ни подсеща за тази жена.
Най-характерният симптом на вагинита е необичайната секреция.
Вероятно като алергична реакция към акарите.
Бензинът свърши. По дяволите!
На какво мирише?
Език със зеленчуково суфле, пресни картофки...
Зеленчукова крем супа със сметана...
И бяло вино. - Кейт, ще вечерям с клиенти.
Тази вечер ли?
Е, аз готвих за забавление.
Отивам на фитнес. Чао!
Мила... - Да?
Защо не идеш на кино?
Ах, как те искам тази вечер!
Не!
Мили боже! Добре ли сте?
Ужасно съжалявам!
Адресът на болницата...
Усещате ли си пръстите на краката?
Гласове... Чувам гласове.
Чувам всякакви...
Спрете...
Спрете и излезте от колата!
Чак толкова ли ви вбесих? - Спрете колата!
Беше нещастен случай! - Ще ви прострелям с това!
Давайте! Ще ме отървете от мъките.
Чуйте ме, г-це... - Кейт.
Аз съм отчаян човек! - Отчаян?
Знаете ли какво е "отчаян"? Да мразиш всяко събуждане!
Да искаш да се блъснеш в дърво и да сложиш край на играта,
в която се е превърнал животът ти! Тъй че не ми говорете за отчаяние!
Размислих. Спрете, аз ще сляза тук. Благодаря, че ме повозихте...
Не, не! - Защо?
Не съм добре, не ме оставяйте сама. - Вие сте ненормална!
Не, просто съм нещастна. Не е същото!
Аз бягам от закона! Аз съм опасен престъпник!
Това обяснява отвличането! - Вие ме блъснахте!
Как очаквахте да спрете автомобил в движение?!
Виждал съм да го правят! - Стига сте ми крещели!
Намалете скоростта! Искам да изляза! Ще скоча!
Натиснете копчето и отключете вратата!
Накъде сте? Ще ви откарам. Не сте в състояние да карате.
Значи сте беглец? От какво бягате? - От всичко!
Откъде идва този глас?
Тоалетната е зад втория ред дървета.
Вижте ме! Горя!
Не питайте.
Какво става тук?
Кейт, това е Дърваря.
Кейт ли? - Свърши ми бензинът.
И? - И тя ме блъсна.
Колата е нейна.
Добре, блъснала те е, но защо си я довел тук?
Нямах избор. Може би имам леко мозъчно сътресение.
А тя е психически неуравновесена. - Чувам те!
Опитах се да избягам, но тя не искаше да спре.
Едва не скочих в движение! И виждам двойно!
Какво можех да направя?
Лявото ви око е по-тъмно от дясното.
Досега никой не беше го забелязал!
Аз съм Джо. - Кейт.
Какво ви е на зъба? - Вървете си.
Все едно не сте ни срещали. Пратете ни картичка от лудницата.
Може ли да остана? Няма къде да отида.
Само за една нощ, моля ви! - Не мисля, че е възможно.
Изключено! Няма да стане. - Не мога да се прибера у дома.
Не мога!
Мога да отида в полицията и да издам скривалището ви.
От кого се криете всъщност? Кажете ми, аз умея да пазя тайна.
Джо, ела тук. - Защо ме нарече Дърваря?
Това е най-лошата идея в историята на лошите идеи.
Тя е права за полицията. - Ще я очистим и ще я заровим.
Аз да не съм невидима? - Няма къде да отиде.
Не ни засяга. - Засяга ни, щом си я домъкнал.
Имах нужда от превоз, а тя ме просна на асфалта.
Знаеш ли кое му е лошото на това да си умен?
Почти винаги предусещам какво ще стане.
Не мисли, че не забелязах как те погледна, когато отметна косата й.
Давам й срок от 24 часа. Срокът вече тече.
Нито минута повече, госпожичке! - Благодаря!
"Госпожичке"?
Ще ви сготвя вечеря. - Тук готвя само аз.
Не съм запозната с устава на престъпниците.
Това значи ли, че съм заложничка?
Аз бях в Лас Вегас. - Не говоря на теб!
Джо, наясно си с разходите. Ремонт на хотела, купуване на земята.
Само кухнята струва 20 000 долара. А да не говорим за нощния клуб!
Имам саката братовчедка, на която й предстои 7-а операция.
Ами роднините на майка ми? Чичо ми е затънал в дългове!
Впечатлен съм подобаващо от щедростта ти.
Знаеш ли, че може да се залага... - Ако обичаш, Харви!
Опитвам се да разбера как моят партньор,
подобрявайки ниския стандарт на роднините си,
е успял да похарчи 200 000 долара. - Срещнах една чудесна холандка.
Колко изненадващо! - Ходихме на бирен фестивал.
Тя искаше да се вози на яхта, затова й купих една.
Наливахме се с холандска бира и докато се усетя,
започнах да хвърлям банкноти от 50 долара на тълпата.
А ирландският кърлинг е нещо като футбол със стикове.
Престани, моля те! За бога, Полард!
Разбрахме ли се?
Значи водиш гадже на парад... - На бирен фестивал.
Хвърляш пари на тълпата. Имаш и златен часовник.
8 карата! - Все едно.
Струва само 36 000. - По-евтино е да питаш за часа!
Нещо друго?
Да, задържахме се малко повече в Сан Диего.
После трябваше да я изпратя и наех чартърен самолет до Холандия.
Естествено! До Холандия? - Да.
Джо... - Какво?
Слушай...
Ще се опитам да ти обясня нещо. Нашият рай не е от най-евтините.
Изчислил съм нещата до последния петак.
Но най-важно е, че всяко петаче първо трябва да бъде откраднато,
а това са много петачета! Не искам цял живот да обирам банки.
Нивото на стрес е твърде високо.
Харви, Джо, вечерята е почти готова.
Това никак не е лошо.
Малко е... жилавко, но...
Случвало ли ви се е да ядете и да говорите едновременно?
Едно време.
Е, с какво се занимавате? - С банкови обири.
Те обират банките, а аз карам. - Харви!
Достатъчно, Харви.
Да не би вие да сте онези, които пренощуваха при банкера...
Те бяха, аз само карам. - Харви!
Господи...
Вие сте "Гостуващите бандити".
Господи, та вие сте известни!
"Гостуващите бандити"? Така ли ни наричат?
Не гледате ли "Престъпници на свобода"?
А би трябвало, там гледат вас. - Ти си изумителен, Харви.
Значи обирате банки? Впечатляващо!
Прибирате спестяванията на стари баби, пенсионни влогове...
Ние не крадем пари, спечелени с пот на челото.
Тези пари са гарантирани от държавата.
Тя краде от народа, а ние крадем от нея.
Други въпроси... Кейт?
Имаш ли резервна четка за зъби? Нямах време да си събера багаж.
Никой не може да е толкова болен! - Остави това.
Може ли?
Какво правиш тук? - Мия си зъбите.
Маниакална депресия, халюцинации - тези неща са ми ясни.
Впечатляващи са, но... Знаеш ли колко микроби имаш по пръста си?
Ако не ми дадеш четка, нямам друг избор, нали?
Мисля, че ти въобще не си луда.
Просто си отегчена от живота
и очакваш някакво чудо, което да оправи всичко,
но вече отдавна си загубила всяка надежда.
И бракът ти е ужасен.
Съжалявам, Кейт, но ние не можем да ти помогнем.
Нищо не знаеш за мен, само си въобразяваш, че знаеш!
Шегуваш се! - Гледах го в един филм.
И как свърши филмът? - Със сватба.
Бобри и патици!
Той ще ми каже! Не очаквам никакво чудо!
И не съм отегчена, а ядосана.
Май наистина съм загубила надежда. И вината си е само моя.
Избрах си неподходящ живот!
"Духът на долината е жена.
Използвай корена й пред райските порти и ще влезеш."
Това пък какво означава?
Нямам представа.
Може би означава да разбереш какво искаш и да си го вземеш.
Я стига!
Като например да обираш банки? - Нещо такова.
Де да беше толкова просто!
"Като сянка, постоянно над мен..."
"Не знам какво да правя. Все тъна в мрак."
"Живеем в батерия и пръскаме искри."
"Преди все се влюбвах, а сега съм готова да рухна."
"Безсилна съм пред сърдечното затъмнение."
"Преди живота ми бе озарен от светлина,
сега остана само любовта в мрака."
"Безсилна съм пред сърдечното затъмнение."
Божичко! Стига бе!
"Обърнете се, топли очи." - Не мога да повярвам, че я знаеш!
Бони Тайлър. "Сърдечно затъмнение".
Най-сантименталното парче... - Не е вярно!
Много е сантиментално. - Не, моля те! Имах тежък ден!
Тази песен е само за... - Това е епично хайку...
Какво? - Хайку за сложността на любовта.
И е много смущаваща за мъжете.
Когато я пускат по радиото,
трябва да призная, че ми се доплаква.
Наистина ли? - Да, малко.
Ще съм ти благодарен, ако не го споменаваш пред другиго.
Гроб съм.
Благодаря.
Нищо, аз ще я оправя.
Не, остави на мен.
Любимата ми песен като малък беше онази за понито.
Обожавах тази песен! Обожавам всички песни за понита.
Наистина ли? - Звучеше така...
Тази песен е за мустанг. - Не е ли за пони?
Не, моята се казва "Пожар". И понито избяга от конюшнята.
Не я ли помниш? Казваше се "Пожар".
Джо... - Да?
Мисля, че разбрах какво искам.
Единствено 24-часовият срок ни дели от хаоса!
Слушаш ли ме въобще?
Това е нещо като кръстопът. Искам да сме съвсем наясно.
Променям срока. - Не ме разбираш. Тя е изчезнала!
Обявена е за издирване. - Променям срока.
Мога ли да ви помогна?
Извинете, дошли сме да оберем банката ви.
Това пък какво е?
Болест, влияеща на способността за регулиране на будуването и съня.
Помислих, че е умрял. - Не, това е катаплексия.
Внезапна загуба на волеви контрол над мускулите.
И защо точно сега?
При Лари емоционалният стрес е основният причинител.
Имате ли стая за гости?
Отиваме в кабинета на управителя.
Никога не знаеш какво ще стане при един обир.
Винаги има някаква изненада, която не зависи от теб.
Важното е да запазиш спокойствие и да мислиш в крачка.
Не, просто смятам, че е глупаво да спиш по време на обир.
За теб може да е глупаво, но си има разумно обяснение.
Готово.
Съжалявам, малко съм нервен. - Спокойно, Лари, няма за какво.
Моето тяло е свръхчувствително към внушения.
Мога да имам всякакви симптоми, което не значи, че не са реални.
Господи, вряло е!
Обади се на г-жа Файв.
Веднъж исках да впечатля едно момиче
и го попитах дали иска да си запаля ръцете,
защото едва ли беше виждала нещо такова.
А тя попита: "А главата?" - Главата ли?
Да, главата ми. А аз още не умея тази каскада.
Затова казах "абсурд", но тя настояваше.
Горящите ръце не бяха достатъчни. Тя искаше да пламне и главата ми.
И какво направи? - Опърлих си половината коса.
Още малко, миличък. - Съвзема ли се?
Защото наистина ни трябва, разбирате ли, г-жо Файв?
Ще получа нервен срив!
Момчета, имаме проблем. На 9 часа засичам ченгета.
Това пък какво е? - Някой звъни на гишето за коли.
В 8 часа сутринта?
Какво ще правим? - Нищо. Ало!
Казах ти да не храниш надежди. Доти не би те погледнала.
Жените не откликват на мъжките нужди.
Това са полицаи!
Добро утро.
Къде е Доти? - Коя?
Момичето от гишето за коли. - Извинявам се. Доти, разбира се!
Тя е болна. - От какво?
От вагинит. Страда от обилно вагинално течение.
Обичаен симптом за заболяване, което се свързва със... вагинит.
Обикновено е...
Чисто е.
Беше супер! - Вълнуващо, а?
Защо на колежански паркинг? - Защото е пълно с коли от сутринта.
Остави "Ягуар"-а тук и никакъв хазарт!
Чакаме се след 2 седмици. Разбра ли? Чу ли ме?
Ще му омръзне. Просто е нужно време.
Не знам, Кейт е огън момиче.
Кейт е айсберг в очакване на "Титаник".
Виждали ли сте Кейт Уийлър?
Властите търсят връзка между изчезналата
и обирите на "Гостуващите бандити".
Уийлър изчезна 24 часа преди обира в банка "Сан Андреас".
Колата й е намерена близо до тази на банкера Лорънс Файв.
Но все още няма отговор на един по-съществен въпрос -
кои са тези тайнствени мъже?
Федералните екипи още не са подредили късчетата на пъзела.
Дали има връзка между нея и бандитите?
Дали Кейт Уийлър не е член на бандата?
"Престъпници на свобода " ще ви държи в течение на случая.
Харви? - Да?
Помниш ли "по-ниско от тревата"? - Да, не бива да бия на очи.
Мислиш ли, че успяваш? - Да.
Браво на теб.
Какво ще кажеш за ботушите ми? - Изобщо не бият на очи.
В стая номер 1 9 сте!
Сега идваме! И искам да знаете, че от вас ми излезе пришка отзад!
Честито, Кейт! Вече си телевизионна звезда!
За теб е гот, за нас - лошо! Не бива да се набиваме на очи!
Почти не излизах от стаята. - Върви си!
Не. - Да! Джо?!
Кейт си решава. - Как така тя си решава?
Миналият петък ходихме на пазар. Купихме първата ми дегизировка.
Ходили сте на пазар?! - Да, какво толкова?
Перука и шапка.
За дългите недели сред природата. - Казах ти, не ме е грижа!
Къде изчезна Кейт?
Шегичка! - Влюбени гълъбчета значи!
Наистина ли си струва, Джо?
На теория всички жени са еднакви.
Затова те питам - заслужава ли си?
Тя има слюнка в устата си. - Всички имаме. Това са жлези...
Тя има повече от другите. - Наистина ли? Колко?
Много повече. - Да няма някой тумор?
Бясът се предава чрез слюнката... - Тери...
Досега никоя не ме е целувала така.
Никога!
Полицията най-сетне идентифицира "Гостуващите бандити".
Джо Блейк и Тери Колинс избягаха от затвора преди 3 месеца.
Двамата оглавиха списъците на ФБР за най-търсени престъпници.
Наградата за залавянето им е 500 000 долара.
Самоличността на робинхудовците беше разкрита от двама тийнейджъри,
които са били взети за заложници.
Ранени ли сте?
Направиха ли ви нещо? - Не, бяха много мили.
Ядоха пица и играха видеоигри.
Взеха ли нещо? - Да, колата ми.
Дами и господа, благодарим ви за съдействието.
Не правете опити да бягате, защото следим монитора и ще ви убием.
Още веднъж ви благодарим. - Довиждане, Джо, Тери.
Страхотно! Чу ли я?
Харви?
Не трябва ли да ги следваме до мястото на срещата?
Момичето ли?
Първи урок при свалка - прави се на недостъпен. Тръгвай!
Дали не й трябва превоз? - Не.
Аз се нуждая от превоз. Тръгвай!
Настъпи педала! Тръгвай!
Това ли е единственият път?
Спокойно, ще ги намерим. По-добър шофьор не те е карал.
Ето ги!
Намерихме ги.
Браво!
Помислихме, че сме ви изгубили.
Много сте сладки, няма що!
Харви, камион!
Централа, стана тежка катастрофа. Може би ще трябва и линейка.
Като гледам състоянието на нещата...
Май не трябва да ни местят. Въобще не бива да се движим.
Трябва да ни... обездвижат.
В Шотландия ли сме? Какви са тези овце? Не разбирам.
Добре ли си?
Нуждая се от стабилизираща яка, вероятно и ти.
Не бива да се движим. Сега чувам и сирени. Сигурно имам сътресение.
Разбираш ли ме?
И ти ли ги чуваш? - Да, това е полицията. Тръгвай!
Имаш предвид... О, сирени! - Елате долу!
Да, това са истински сирени. Трябва да се махнеш.
Чуй ме! Взимай Кейт и изчезвай! Аз ще прибера парите.
Ти ще се оправиш ли? - Да, тръгвайте!
Добре ли си? - Тръгвай с Тери, бързо!
Тръгвай с Тери! - Полицията!
Знам, тръгвай с Тери! Бързо!
Тери, това там е Кейт. Вземи я със себе си!
Ти чуваш ли сирени? Аз чувам. Истински ли са?
Успокой се. Джо знае какво да прави.
Джо и Полард отдавна ги няма. - Колата му е още тук.
Може да си намери друга кола, както и друго момиче.
Той не би тръгнал без мен.
Кейт, запомни нещо. Джо не си пада по цветя и сълзи.
И когато бягаме от полицията, нито той, нито аз ще мислим за теб.
Не тръгвам без него!
Както искаш. - А ти какво ще правиш?
Аз ли? Ще изчезна от местопрестъплението тъкмо навреме!
Ще си дам 2 седмици за стабилизиране на сърдечния ритъм
и после ще оберем нова банка. Ето това ще направя.
Идвам с теб.
Махни се от мен и то завинаги. - Не ме карай да ти се моля!
Вие сте истински късметлия. - Така ли?
Последната свободна стая в града! - Не ми върши работа. Искам две.
Няма такова нещо. Виждате ли колите отвън? Има конгрес на "Деби Дей".
Не съм виждал толкова розово накуп. Гадно е да подредиш така една кола.
Не ме е грижа какво има тук, трябват ми две стаи.
Искате ли стаята или не?
Ще спиш ли?
Това тананикане или каквото е там направо ми изкара акъла.
А ти?
Ще ми се да науча какъв е бил Джо, и какъв е сега.
Джо много обича да се забавлява, да си прекарва добре.
Сам ли?
Обича културни изяви, музеи - такива неща.
Не само той.
Мъжът ми се целува ужасно! - Това се среща рядко.
В какъв смисъл?
Спомням си първата ни целувка. Ходихме на кино.
Той ме изпрати до вкъщи и както стоях пред вратата...
И чаках неизбежното, той изломоти "Вече е време."
И ми налетя с тази негова уста...
Боже, как се беше разчекнал!
Не е смешно.
Опитах се да се нагодя към размера на целувката.
И си откачих челюстта.
Още пука.
Не я ли чуваш? - Горе-долу.
Я пак. - Чува се съвсем ясно.
О, да! Наистина се чува.
Той ми откачи челюстта и въпреки това се омъжих за него.
Нищо не разбирам от любовта. Знам, изглеждам много опитна...
Но всъщност нищо не разбирам.
Любовта е желание, скрито в сърцето ти,
за което знаеш само ти.
Любовта е заслепяване...
Вечност в един-единствен миг,
религия, заради която си струва да умреш...
Освен това обсебва времето ти. - Да.
И е досадна работа, дупка в сърцето и т.н.
Не непременно в този ред, но аз поне я виждам така.
Наздраве.
Много здраве на доктора... - Сега няма спиране.
Наистина ли?
Искаш ли да те стресна?
Не, виж... - Чакай, ще стане!
Недей, не става! - Добре.
Не се бой.
Опитвам се да ги спра! - Не ми помагаш!
Моля те, стига!
Извинявай.
Уплаших ли те?
Извинявай... Май силничко те фраснах.
Тече ти слюнка, но поне не кихаш.
Имам хранителни алергии...
Не думай. - И други разни фобии.
Например? - Ами... дискрофобия.
Като ученик се боях, че се смалявам.
И за 6 месеца се смъкнах с 3 см. - Още не си изчезнал!
И античните мебели ме ужасяват. - Как му викат на това?
Няма име. Май съм единствен.
Всичко преди 1 950-а ме кара да изтръпвам.
Косата на Бенджамин Дизраели ме плаши, както и Чарлз Лотън...
Черно-белите филми също! И теб ли?
Не мога да ги преглътна. - Нито пък аз.
По-добре да си болезнено чувствителен, отколкото безчувствен.
Не съм гледал на нещата от този ъгъл.
Пак примигваш.
Просто една аномалия...
Може ли да те разтрия?
Има един нервен възел между очите и... точно там.
О, да...
Да, въздейства на нервната система.
При смущение, страх...
Какъв голям възел. -... при любов, омраза...
Това обяснява всичко.
Божичко!
Един учен използвал електрошок,
за да докаже, че хлебарките имат чувства.
Тери, ти не си хлебарка.
Повече ми приличаш на бобър.
Бобър ли? - В добрия смисъл на думата.
В сладкия смисъл...
Аз се чувствам като хлебарка.
Ако хлебарките са способни да допускат катастрофални грешки.
Ако ти си хлебарка, какво съм аз тогава?
Нещо опасно.
Ето ги.
Доста ви мислихме вас двамата. Мислихме ли, мислихме...
Джо?
Здрасти.
Добре дошли.
Липсвахте ми. - И ти на нас.
Джо, може ли да поговорим насаме?
Сега се връщам.
Бог ми е свидетел, че и за мен е шок.
Но го приех като един вид откровение,
макар и шокиращо.
Бях прав за целувките й, нали?
Остави ми я, моля те! Дори да ме убиеш, все ми е едно.
Просто искам да разбера какво е да я имам, преди да умра.
Не мога да ти я дам!
Защо, Джо? Това за теб е хоби.
Непрекъснато ти се случва. Чувстваш се страхотно.
А на мен никога не ми се е случвало!
Разбираш ли колко е забележително?
Да.
Така ли? Значи си съгласен? - Нека Кейт да реши.
Не, това е ужасна идея, защото тя ще избере теб.
Сигурни ли сте, че не искате първо да ми сритате гумите?
Или ще се сбиете?
Или може би ще хвърляте чоп? - Най-удачно е...
Освен ако не считате, че това са повърхностни решения
за сложен проблем, който изисква повече деликатност и разбиране.
Да, онова... последното.
Може би си права, Кейт. Ти реши.
Решавай. Кого избираш?
Г-н Екшън-героя или г-н Разум и Чувственост,
както и още много неща. С други думи, мен или този тип?
Хубавецът или смотаняка? - А ако не искам?
Какво ако не искаш? - Да избирам.
Как така? Трябва да избереш!
Нали в това е целият смисъл?
Знам, че е объркващо. Повярвайте ми, и аз съм объркана.
Открадна ми момичето за 2 седмици и й проми мозъка!
Проми й мозъка!
Няма ли да престанете?! Спрете!
Ако обичате, престанете!
Цапаш му сакото!
Погледнете към мен! Ехо! Погледнете ме за малко.
Аз избягах с банкови обирджии. Странен избор, но разбираем.
И после какво? Преспах с обирджия номер 1, защото е силен...
... хубав и знае какво иска. - Звучи съвсем логично.
Но не спрях дотам - не и аз!
Неподвластна на ограниченията, преспах и с обирджия номер 2.
Той е сладък... и умен. - Сладък като бобър.
Заслужава повече, отколкото мисли. - Именно.
Сърцето е загадъчен орган и се подчинява на собствени правила.
Не искам да избирам! Не мисля, че мога.
И ако това е страшно или против законите на обществото...
Нали сте извън закона?
Тогава... явно и аз съм извън закона.
Харви, ще паркираш в тази уличка, зад ъгъла на тази сграда...
Погледнах и видях двете коли, които се сблъскаха с камиона...
Червенокосата жена я завлякоха към другата кола.
Тийнейджърът от Невада не е знаел, че ще заснеме невероятен материал
за "Гостуващите бандити" и Кейт Уийлър.
Съпругът на изчезналата се обръща към мъжете,
които държат жена му за заложница.
Моля ви, където и да сте, върнете ми съпругата!
Кейт, ако ме слушаш, искам да знаеш...
... че съм добре.
Дано се държиш и дано господата се отнасят с теб както подобава.
В тази връзка, другата седмица заминавам за Испания.
Ако похитителите ти искат да се свържат с мен,
могат да се обърнат към хората ми. Ти знаеш кои са.
Къщата те очаква тук, където ти е мястото.
Липсваш и на къщата, и на мен...
Нямаш представа къде ми е мястото!
Твоето място е тук.
Да, при нас.
Също като залезите в рая.
Ще купим ресторанта, ще го превърнем в нощен клуб.
Джо ще поеме салона, а аз кухнята.
А какво ще прави жена като мен в рая?
Без нецензурни забележки! - Ще правиш каквото искаш.
Ще пиеш коктейли, ще се лакираш. - Ти ще избереш какво да правиш.
Каквото си искам, така ли? - Да.
Искам да пея.
Ще ни трябва певица за нощния клуб, нали го обсъждахме?
Дали да... - Искаш да попееш ли?
Да ви попея ли? - Давай!
Нещо старичко, но хубаво.
Как се чувстваш?
Организмът ми се разбесня. Първо имах аритмия,
после ми изтръпнаха стъпалата, оглушах с едното ухо...
Нямах предвид това.
Има 2 типа мъже - които си тръгват и които ги напускат.
Не е загадка към коя категория спадам аз.
Тери, аз не те напускам.
Оставаш ли? - Да.
Лека нощ. - Това не е оставане, а тръгване!
Къде отиваш?
Запомнила ли съм тайното почукване? - Да, беше идеално.
Много ми липсваше, докато ни нямаше.
Лека нощ.
Като говорим за главоболия, брат ми Албърт много изстрада!
Мигрена ли? - Не, мозъчен тумор.
Миришеше му на изгоряла перушина. - Шегуваш се!
Туморът притискал някакъв център. - На обонянието?
И това било вторичен симптом. - Изгоряла перушина?
Непрекъснато ли му е миришело? - 24 часа в денонощието.
Гледах ви по телевизията! Вие сте "Гостуващите бандити".
Значи съм заложница? Влизайте тогава, да започваме!
Господи.
Бъдете така добър и вижте дали зениците ми са еднакви.
Различават ли се по големина?
Не съм лекар. - Моля ви, направете го заради мен!
Дясната изглежда по-малка. - Не ми казвайте такова нещо!
Нали това искахте! - Да ви мирише на изгорели пера?
Имам мозъчен тумор! Той каза, че зениците ми се различават.
Господи! Първо брат ми, а сега и ти.
Харви!
Как така не? - Ами така, не!
Добрите маниери не са оправдание за престъпното поведение.
Няма да отворя сейфа. - Знаете, че сме въоръжени, нали?
И муха не бихте убили, всеки го знае.
Аз съм поразен, а ти?
Мамка му!
Тук има 1 00 000 долара, дайте ни поне част! Нали са гарантирани?
Бъдете разумни...
Върнете се там. Хайде отзад! - Какво й става?
Дано имаш добро оправдание. - Изчезналата жена!
Отвън има полиция. - Къде е Харви? - Не знам.
Госпожо, върнете се там!
Къде е тоалетната? - Отзад има две.
Извинявайте, г-жо Кроненбърг, но вече минава 8 часа.
Не сте обърнали надписа. Може би сте го забравили?
Едгар, толкова си мил! Сега ще го обърна.
Така и така днес ще тегля пари. И без това съм дошъл...
Разбира се, щом си дошъл. Заповядайте, г-н полицай! Насам.
Може ли 50 долара?
На какво се дължи успехът ви? - Нужна е голяма смелост...
Давате ми 500. Това са банкноти по 1 00 долара.
Банкова грешка във ваша полза.
... изненадата... - Чудя се...
Не съм ли ви виждал преди? - Лицето ми е такова.
Хората все се припознават в мен.
Сигурно. Благодаря ви. - Приятен ден.
Чакайте, забравих си очилата.
Какво има? - Ключовете са у Тери.
Бързо, в полицейската кола!
Къде са те? - Тръгнаха натам.
Хукнаха навън.
Стой! Спешен случай!
В полицейската кола отпред има престъпници. Карай след тях!
Не можем да го оставим! - Налага се.
Ако беше ти, щяхме да се върнем. - Не бъди толкова сигурна.
Става дума за Тери - твоя приятел!
Това е той! - Ето го Полард.
Няма да ви лъжа, не е толкова трудно.
Влизаш, искаш парите и излизаш.
Не те пришпорвам, но може би сега е моментът да избягаш.
Бързо, хайде!
Тери, ставай!
Благодаря ви! Тръгваме!
Централа, тук шести. Въоръжен грабеж...
Не стига, че всяко щатско ченге и всеки репортер са по петите ни,
ами и ти ни саботираш отвътре. - Не беше нарочно.
Не е там въпросът.
Въпросът е, че си опасен, наивен и глупав.
Уволнен си. - Не, напускам.
Наречи го както искаш... - Той е прав.
Аз не съм обирджия, а каскадьор.
Нямате нужда от мен, имате си Кейт.
Сигурен ли си?
Да, напускам.
Заради теб можеше да се върнем в затвора.
Съжалявам, Джо.
Надявам се да ви видя в Мексико!
Хубава кола.
Не е моя, откраднах я.
И какво ще правиш сега?
Ще отида до Холивуд. - Защо?
Каскадьор съм.
Искаш ли да дойдеш с мен?
Не.
Тери? - Да.
Помниш ли брат ми - онзи с мозъчния тумор,
дето му миришеше на горящи пера? - Завинаги го запечатах в ума си.
Той не се предаде.
Бореше се до самия край.
Знам точно какво е изпитвал.
Лека нощ, Джо.
Вие сте заедно от доста време. Смятате ли се за добри приятели?
Разбира се.
Казват, че престъпниците нямат чест, но не е вярно, нали, Джо?
Например Луис и Кларк.
Луис... се изгубил в африканската пустош,
и Кларк...
май се казваше Ал Кларк,
зарязва работата си и заминава да намери Луис.
Прави го само заради приятелството.
Това са Стенли и Ливингстън, а не Луис и Кларк.
Луис и Кларк се опитват да намерят Северозападния проход
с помощта на онази статуя... - Но са били приятели!
Той ни питаше за приятелството. Все гледаш да ме поправиш!
Защо си буден? - Не мога да заспя. Хайде да идем..
Къде е Джо? - Спи дълбоко.
Тери? - Да, спи като пън.
Искаш ли да идем до онзи бар?
Ще пийнем нещо за лека нощ.
Не е ли твърде късно? - Не, напротив!
Да го ударим на живот!
Приеми, че правиш последното, най-важно нещо в живота си.
Добре, само да се наметна.
Обожавам тази песен. - За първи път я чувам.
Винаги натискам А1, но песента е хубава.
Ще я пуснем 6 пъти.
Ще избягаш ли с мен? Моля те, Кейт!
Ще се качим на колата и ще караме, ще караме...
Ще спрем на идеалното място и ще останем колкото си искаме,
а после ще си намерим друго идеално място.
Малко е внезапно, нали?
Чиста лудост.
Не и за мен.
Искам уиски.
Може ли едно уиски?
И една водка, и чаша мляко.
Млякото го стоплете.
Имам проблем с дясната ръка.
Май имам истински мозъчен тумор.
Здравей.
Как е?
Здравей, Джо. - Какво става?
Нищо особено.
Сам ли си тук?
Добре ли си? - Не си усещам устните.
Изтръпнали ли са? Лоша работа.
Джо? - Здравей.
Мислех, че спиш. - Да, спях.
Събудил се е.
На някой да му се танцува? - На мен не, ти танцувай с Кейт.
Не искам. Не съм добър танцьор.
Не си усещам дясната ръка.
Не ми се танцува, Кейт. - Тя те чака.
Хайде, върви!
Добре ли си? - Веселете се.
Добре ли си? - Да.
Това е моментна слабост.
Не съм в много добра форма.
Добре изглеждаш, Тери.
Прекрасна песен.
Не ми се смей, Кейт. Навремето все така ставаше.
Доволна ли си?
Може ли да се включа? - Разбира се. Аз загубих ритъма.
Не мислиш ли, че трябва да... - Ще му мине. Нека си почине.
Вие се веселете.
Избягай с мен, Кейт.
Ще се качим в колата и просто ще караме, ще караме...
Каква чудесна идея.
Ами Мексико?
Мексико ще почака.
Ами Тери?
Тери също ще трябва да почака.
Толкова съм объркана.
В какъв смисъл? - Във всякакъв.
Хайде да излезем навън. - Поръчах топло мляко.
Поръчах топло мляко за Тери. Трябва да му го дам.
Добре ли си?
Пийни малко мляко. Полезно е за съня.
Какво?
Имаш непоносимост към лактоза?
Причинява ти диария?
Ще почакам на верандата.
Мирише ми на горящи пера. - Моля?
По-големият брат на Джо - Албърт, е усещал тази миризма.
Имал е мозъчен тумор. - Джо няма по-голям брат.
Дясната ми страна изтръпна! - Така ли ти каза Джо?
Това усещаш ли го?
Да, усетих го. Заболя ме!
И Джо няма брат? - Няма.
Няма никакъв Албърт? - Не.
И горящите пера са били лъжа?
Сигурна ли си? - Напълно.
Къде е Джо? - Отвън.
Джо, мислех си... - И аз.
Мисля си, че нямам мозъчен тумор, защото ти нямаш брат!
И мога да ходя. Виж - ходя си!
Никога не мами приятел. Нали така казваш?
Ти ме измами първи! - Не съм!
Глупости!
Ами раят? - Не ми пука за твоя рай!
Махам се. - Аз също! Доволен ли си?
И седмица няма да изкараш без мен.
С Кейт ще изкарам. - Само през трупа ми!
Заболя ме! - Скапаняк!
Ухапа ме! - Престанете!
А ти ме удари! - Господи, това е краят!
Няма край, докато някой не е или мъртъв, или в кома!
И дано е той! - Говорех за нас.
Не искам да си причинявате това. Просто не мога...
По-добре да сте в затвора, там няма да се биете.
Знам, че вината е изцяло моя.
Бяхте твърде голяма лъжица за устата ми,
но никога не се бях чувствала така.
Аз не мога... да избирам между вас.
Защо всички имат само по една голяма любов?
Знам, че това е нещо повече от обичайното...
Но защо трябва да е само една?
И знаете ли защо не мога да избирам между вас двамата?
Защото заедно... правите идеалния мъж.
Кейт!
Ние всъщност нямаше да се... нали? - Да.
Съжалявам, момчета.
Това е краят.
Кейт!
Голяма е, нали?
Банка като всички други.
Но е голяма. - Да, голяма е.
Това са те. Тук са.
Кейт може да е била заложничка, но все повече прилича на съучастник.
Това е абсурдно!
Извинете ме. Междуградски разговор.
Да й кажеш, че я обичаме? - Тя го знае!
Слушай...
Липсваш ми. И на Джо му липсваш.
И на двама ни липсваш. Липсваш ни по равно.
Здравей, как си?
Ние... размишлявахме.
И аз доста мислих.
Ти за какво си мислеше? - Не мога да живея така.
Вината е изцяло наша и ние ще си понесем отговорността.
Наистина. - Категорично.
Няма значение чия е вината. Вече не.
Дай ми слушалката.
Чуй ме. А ако ти кажа, че има решение на проблема?
Един последен голям удар. Само един - абсолютно безопасен.
Не ми харесва как звучи.
Няма да има повече номера, край с нощуванията.
Ще извадим оръжие и ще приберем парите...
Ще извадите... оръжие?! - Всичко сме обмислили.
Няма да го понеса!
Моля ви, не го правете! Идеята наистина е лоша.
Кейт, чуй ме.
Ще се получи.
Наградата за залавянето на Блейк и Колинс е удвоена на 1 милион.
Въпросът е докога двамата ще продължат престъпния си рейд.
Лицата им се знаят от всички...
Добро утро. - Как си?
Хайде! Навън!
Върви, малчо.
Господи, какво правите тук? - Мълчи.
Вие двамата застанете отпред.
Аз съм Дарън Хед с "Престъпници на свобода".
Това предаване ще е много необичайно.
Виждате, че не сме в студиото. Предаваме от дневната на моя дом.
"Гостуващите бандити" искат да изяснят ролята на Кейт Уийлър.
Казвам на вас, на обществото, на всички силови инстанции,
че Кейт Уийлър никога не е участвала в обирите на банките.
Тя беше заложница против волята си и никога не е участвала!
ПОЛИЦЕЙСКО УПРАВЛЕНИЕ
Дами и господа, предстои ви да бъдете обрани!
Аз съм Кейт Уийлър.
Да ви виждам ръцете! Къде е управителят?
Много добре. Елате с мен.
Никой да не мърда. Лягайте на пода.
Няма да бъде като преди.
Те са въоръжени и опасни. Работата е сериозна.
Да осъществим контакт.
Спецчастите обградиха сградата. Над нас кръжат хеликоптери.
Сцената е невероятна.
Чуйте ме! Аз съм Джо Блейк. Няма да ви се дадем живи!
Осигурете ни маршрут до летище "Бърбанк" и самолет!
Не, край на обажданията! Направете каквото поисках.
Няма да ви се дадем живи!
"Няма да ви се дадем живи"? - Точно така.
Страхотно, Джо, но говори само за себе си!
Поласкан съм, че ме включи в етюда "последна битка",
но честно казано, полудяваш.
Частите заемат позиции, хеликоптерите са над нас.
Джо Блейк и Тери Колинс са в банката със заложниците.
Задръжте на позиция.
Вече няма да бягам, Тери. - Аз също, но имам по-добра идея.
Ще се предам и ще ида в затвора, както искаше Кейт Уийлър.
Не мога да ти позволя. - Нима? Ами ако не ти дам избор?
Задръжте на позиция. Стойте така.
Хвърли пистолета. - Накарай ме!
Да не сме в трети клас? - Стига готови фрази, Джо!
Извадили са оръжия...
Ти свали пистолета! - Не си го и помисляй!
Бягайте навън, докато сте още жив!
Излиза заложник.
Един мъж излиза от банката.
Джо Блейк и Тери Колинс още са вътре.
Млъквай, по дяволите!
Стреля се!
Ти ме простреля!
Копеле!
Заподозрените се стрелят.
Кучи син такъв!
Добре, сега е Тери. Готови...
Задръжте на позиция!
Стрелба с пушката по Тери.
Сега!
Отлично. - Заподозрените са мъртви.
Аплодисменти.
Червен екип, тръгвайте!
Проверете ги.
Какво прави тя? - Бързо!
Невероятно! Джо Блейк и Тери Колинс са мъртви!
Те се избиха взаимно, а сега Кейт Уийлър припадна...
Това е жената, която предаде "Гостуващите бандити".
Снимай там! Изнасят я!
Вие припаднахте на стълбите. От шока ли беше?
Да, изпаднах в пълен шок.
Вярно ли е, че сте казали на полицията за обира?
Да, вярно е. Но това не биваше...
Не биваше да се случва. Просто исках да ги спра.
Добро утро, братовчеде.
И сега втори номер.
Страхотно шоу, момчета!
Да тръгваме!
Да се махаме оттук!
Ще избухне!
Бягайте! Ще избухне!
Линейката, превозваща телата на "Гостуващите бандити", се взриви.
Явно са били овързани с експлозиви, защото от тях не остана и следа.
Наздраве за рая! - За нас!
Кейт Уийлър получава наградата от 1 милион долара.
Така завършва трагичната история на "Гостуващите бандити".
Джо Блейк и Тери Колинс плениха въображението на нацията.
Смъртта им ги превърна в легенда.
Те не се правеха на герои.
Хората ме питаха какви са били, но аз не знаех повече от другите.
Те обираха банки, взеха неподходяща заложница и се избиха.
Останалото са слухове и градски фолклор.
Но може би точно там им е мястото.
Аз съм Дарън Хед. До другата седмица с "Престъпници на свобода".
Затъмнение. Пусни надписа.
... се свързват в свещен съюз.
... и засвидетелстваха същото пред Бог и присъстващите.
Взаимно се заклеха в любов и обявиха съюза си
с получаването на пръстена.
Младоженецът може да целуне булката.
Хайде да започнем отначало.
Как се запознахте?
Вдигахме тежести, помпахме мускули, разменяхме цигари...
Тери имаше въображаем апандисит, а също и...
Въображаемо отравяне на кръвта. - Терминът е септосемия.
Една вечер в лазарета чувам един пронизителен звук.
Като звука, който издават котките, когато са разгонени.
Страховит звук.
При всеки удар си припомняхме да очакваме неочакваното.
Това винаги е добър съвет,
освен ако вече очакваш неочакваното,
Но тогава то вече не е неочаквано.
Това те прави уязвим за истински неочакваното.
Защото не го очакваш.
Вече всички са гледали материала с Кейт Уийлър.
Защо не изясните нещата за Кейт Уийлър и вашите операции?
Момичето беше ужасено от нас.
Плашехме я и като мъже, и като престъпници.
И не ни харесваше.
Въобще не ни харесваше и не си паснахме още от началото.
Никога ли не ви хваща страх? Работата ви е толкова опасна.
Аз съм имунизиран срещу опасността. Аз танцувам с нея.
Отивам при опасността, дърпам й ушите, плезя й се...
Нали ме разбирате?
За целта човек трябва да има нерви от стомана,
макар че, бога ми, от малък съм си нервен.
Но влизаш в банката и адреналинът ти просто...
Какво се смееш бе? - Имунизиран бил!
Пълен имунитет, а?
Превод и субтитри ЖИВКО ТОДОРОВ