Но вие заложихте на предстояща криза в жилищното строителство,
точно когато то процъфтяваше. Защо?
Аз съм дете на 50-те. Баща ми беше заварчик във флота,
а майка ми работеше за Асоциацията на ветераните.
Те преживяха Депресията и Пърл Харбър.
Знаеха със сигурност, че ще се случват още лоши неща.
Това ли се случва сега? - Когато бях дете,
моят учител г-н Джеймс казваше, че всичко се върти около 6 неща:
"П-А-Р-И-Т-Е"
Такъв ли е образа на първокласника? - Бях в пети клас.
Но това е нещо, което виждаме отново и отново.
Съревнованието за това ограничено количество долари
може да ни докара до лудост. Балоните с активи се надуват,
но когато настъпи реалността, те се пукат.
РИЧАРД ГИЪР
АРБИТРАЖ
Ето.
Разочарован си.
Количествени анализи.
Структура на дериватите. За какво е всичко това?
Няма логика. - Това каза и последният път.
Защо ходихме там? - Да подпишем.
А подписахме ли? - Не!
Не го направихме. Вместо това летях 3 000 км за търговска среща.
Къде беше Мейфилд? Какъв беше този спешен случай?
Говори ли с финансовите ревизори? - Защо?
Ами ако не подпишем тази седмица?
Вижте кой е тук!
Чакайте малко! Откъде разбрахте, че крия нещо?
Не се бийте! - Внимателно.
Вече започнахме, децата бяха гладни. - Няма нищо.
Татко, това е твоят рожден ден. Прекалено ги глезиш.
Добра работа сте свършили.
Как върви, сине?
Къде ми е чашата? Тази ли е?
Честит Рожден Ден!
Деца, помогнете ми. Не мога да го направя сам.
Първо да си пожелаем нещо хубаво.
Хайде, заедно с мен, на три.
Едно, две, три...
Жестоко!
Отлично!
Благодаря ви!
Такава изненада. Дори не знаех, че имам рожден ден.
Марк Твен е казал:
"Старостта е въпрос на възражение, ако не възразяваш - няма значение."
Направил съм много през живота си. Работил съм неуморно, но бидейки тук
и гледайки тези лъчезарни лица, знам, че най-доброто,
което съм свършил е точно тук. Гордея се с вас.
И това е най-добрият подарък за мен и майка ви. Благодаря ви.
И да продадеш компанията на "Стандарт".
Да, това е истина, но да не говорим повече за работа.
Въпреки че остроумието ти ми показва,
че носиш гените не само на майка си, но и моите.
Това не е характерно за мен, но искам да знаете,
че ми отне 60 години да разбера кое е наистина важно.
И това сте вие. Много ви обичам.
Изчакай известно време. - Не знам дали въобще ще бъда майка.
Не! Трябва да имаш. Искам още деца, навсякъде.
Винаги искаш да е на твоето, а?
Четири и деветнадесет. - Добре.
Да, да, да!
За какво беше всичко това? - Кое?
Последният път, когато изнесе реч, загубихме наддаването за "Файърстоун".
Не знам, просто исках да бъда със семейството си тази вечер.
Видя ли това? - О, да.
Знаеш какво е мнението ми. Отива в кошчето.
Питър е закачил копие в залата за конференции.
Докога ще отбягваш въпроса?
Защо продаваш компанията? Имаме чудесна възвръщаемост.
Даваме пари за важни каузи, в които вярваме.
Обичаме това, което правим. - Скъпа, ти си още на 20, а аз на 60.
Това е огромна разлика в гледните точки.
Татко? - Да.
Ти не си стар. Миналата година беше най-добрата...
Да... Може би искам да правя други неща.
Може би искам да прекарваме повече време заедно.
Извън работа.
Какво?
Просто опитвам да си представя какво бихме правили.
Къде отиваш? - В офиса.
Сега ли? - Трябва да довърша нещо.
Още не съм ти дала подаръка за рождения ден.
Ще се върна веднага щом мога.
Гавин, аз съм. Когато чуеш това, се обади на Крис Воглър.
Кажи му, че трябва да говоря с него.
Здравей!
Какво има?
Добре. Съжалявам, че закъснях.
Винаги закъснявам, знаеш го. Съжалявам.
Това не значи, че не искам да съм тук с теб.
Шоуто ще бъде прекрасно.
Ще бъдеш ли там? - Ще бъда.
Чудесно!
Направих я за теб. - Ти си я направила? Невероятна е!
Една свещичка. Благодаря ти много.
Искам те!
Благодаря, Даян.
И така... - Аз съм тук.
Да позная ли какво го няма?
Джефри, работя по въпроса. - Работиш, ясно.
Обаче нека ти кажа кое не ми върши работа.
Не ми върши работа това, че моите 412 милиона
стоят в сметката ти, за да минеш ревизията.
412 милиона долара, които ти трябваха за две седмици,
а ги няма вече цели 32 дни.
А може би са инвестирани другаде и реализират възвръщаемост,
докато ми пробутваш тази лъжа. - Какво искаш да ти отговоря?
Че ще получиш подписа на Мейфилд и парите с хонорара
ще ми бъдат върнати, да кажем... до утре.
Ще реша проблема.
Ще ти дам парите и хонорара.
Ще ги получиш много скоро. - Кога?
Когато подпишат шибания договор!
Аз не съм този с дълга. Аз дадох заем.
Теб те очакват 1000 години затвор за измама...
Спри! Не ми говори така, Джеф! - Не аз те забърках в тази каша.
Помниш ли, че ти ме попита дали е добра идея
да вложим ликвидни активи в медна мина. Какво ти отговорих?
Приключихме ли? Мисля, че да.
В петък сутринта си взимам парите.
Не можеш да го направиш. - Мога и още как!
Това е доверителна сметка... - Остави парите там, докато подпишат!
Ами ако проверят отново? Какво да правя?
Това не е мой проблем, нали?
Не е твой проблем.
Да тръгваме!
ДЖУЛИ ЩЕ СЕ ВИДИМ В 8!
Какво? - 7:30 довечера в "Четири сезона".
Имаме среща с Мейфилд. - Много добре.
Прекалено е синя. - Това е третата, която пробваш.
Отпусни се, изглеждаш чудесно.
Какво става?
Остарявам. - Изглеждаш величествен и мъдър...
И малко разтревожен. Какво става?
Не са подписали документите. - Мислех, че затова отиде.
Аз също. Поради някаква причина ме разтакават.
И не успях да спя в самолета... - Всичко ще е наред. Следвай плана.
И какъв е той? - Увереност равно на договор.
Звучи като късметче в баница. - Това са твои думи.
И си се омъжила за идиот. - Добре. Но си мислех,
че след като сделката приключи, можем просто да си вземем почивка.
Какво ще кажеш? Да се впуснем в приключение?
Питър е на добра позиция, дъщеря ти се справя блестящо.
Нали?
Искам да се забавлявам. С теб.
Да отидем в Ровела, в къщата. Не сме ходили там от цяла вечност.
Не сме имали време. - Ами нека да си вземем цяла година.
Да напълнеем и да се забавляваме, и да се впуснем в приключение.
За какво са ни толкова пари?
Искаш да си най-богатият в гробището? - Не искам да стъпвам там.
Мери се обади от болницата. Не е получила чека.
Да, ще се погрижа. - Тържеството е в петък.
Трябва ли да си продавам пръстена? - Движа много неща, заради сделката.
Много е сложно. - Само два милиона.
Само два? - Да.
Помниш ли "Ричиос"? - Да.
Четири порции - два кинта.
Ядене на корем - три кинта.
Спомням си.
Но не помня да си бил сантиментален, освен ако не искаш да смениш темата.
Не знам за какво говориш.
Да!
ПРИКЛЮЧВАМ СРЕЩАТА - ИДВАМ СКОРО
Добър вечер, г-н Милър. Радвам се да ви видя.
Масата ви е готова и гостите ви очакват.
Отлично.
Приятна вечер!
Къде е Мейфилд? - Не знам.
Г-н Милър, благодаря, че дойдохте. - Няма проблем.
Тъкмо се опознавахме с Питър и Брук. - Надявам се, че не са ви набили.
Не, бяха чудесни. - Татко, говорехме за операциите.
Тим смята, че когато се обединим, ще спестим до 50% от разходите.
Исках да чуя повече за това,
но си мислех, че г-н Мейфилд смята да се видим тази вечер.
Би трябвало да е тук до 20 минути.
Иска да обсъдим подробностите. - Ако можем да се възползваме
от вашите количествени анализи, ще имаме достъп до нови капитали.
Получаваме нещо специално, и сме много развълнувани.
Новият капитал е вълнуващ.
За това сме тук. - Очевидно е, че имаме успех...
Надявахме се, че... О, благодаря.
Да допуснем, че се отървем от това чрез малки ликвидации.
Искаме да постигнем значителни...
ДЖУЛИ 9:40 - МАЙНАТА ТИ.
Извинете, господа.
Стоим тук почти два часа, къде е г-н Мейфилд?
Току-що ми писа. Казва, че съжалява, но е възпрепятстван.
Възпрепятстван.
Къде?
Добре. Имам ви доверие, продължавайте без мен.
Разбира се. Г-н Милър, беше чест. - Да бе.
Глупав начин за приключване на сделка. - Искаш ли ментолова цигара?
Татко? Получи ли съобщението ми? - Не.
Трябва да седнем. - Какво има?
Не мога да говоря тук. - Брук...
Открих странни вписвания в счетоводните книги на "Олд Хил".
Какви вписвания? - Все още не знам, но нещо не е наред.
Добре. Ела утре към 11. Ще се заемем с това.
Брук, виж дали ще разбереш защо го няма Мейфилд.
Добър вечер, г-н Милър. - Здравей.
Как се справяме? - Чудесно.
Как се справяме? - Не особено добре.
Къде е Джули? - Отзад.
Това е Робърт Милър, един от колекционерите.
Това е Алекс Стантън и дъщеря му Ева. Тя е талантлива художничка.
С какво рисуваш? - Пастели.
Пастели. Чудесно. Значи...
После искам да си поговорим за картините.
Защо правиш това? - Тръгвай.
Махай се.
Ема, дай да погледна това.
Ще взема тези двете. - Добре.
Кой номер е "Кубчето на Рубик"?
Номер 7. - Чудесно.
Не й казвай, че съм аз. - Няма.
Сериозно. - Добре.
Извинете.
Кой се обажда? - Аз съм.
Какво искаш? - Тук съм.
Къде? - В спалнята ти.
Влязох отзад. Можеш ли да разкараш хората.
Сериозно ли говориш? - Погледни към спалнята. Виждаш ли ме?
Да. - Сериозно говоря!
Извинете...
Просто идваш, когато си поискаш? - Реших, че трябва да поговорим.
Една нощ в месеца. Казах ти, че е важно.
Имах работа. Разбираш ли? Имам задължения.
Не искам да слушам за това. - Сега съм под голямо напрежение.
Ако го искаше, щеше да си там. - Аз бях там.
Закъснях, но дойдох там. Сега съм тук.
Тук си, когато ти е удобно.
Любовта трябва да се показва.
Съжалявам.
Защо купи картините? - Защото ми харесаха.
Благодаря, че ми помогна да започна.
Но ако ще се провалям, ме остави да се проваля.
Джули, няма да се провалиш.
Знаеш ли...
Аз не съм от хората, които си пилеят парите.
Искаш ли да започнеш бизнес, трябва да имаш имидж.
Какъв имидж. - Успешен.
В момента пазарът е сринат. Никой не предприема нищо.
Затова трябва да реализираш продажби.
Хората виждат и си казват: "Брей, как го постига?"
Това си спомнят, винаги.
Никога няма да я напуснеш.
Ела с мен.
Нека вземем колата ти и да тръгнем.
Къде?
На едно място, където отсядам.
Красиво, заобиколено от вода.
Можем да се събудим там. Само двамата.
Много бих искал.
Аз също.
Джули!
Господи!
Да, искам да се обадя.
Как се казвате, г-не?
Лоранс Грант.
Кой се обажда, по дяволите?
Джими... аз съм.
Робърт?
Искам да слушаш много внимателно.
Сигурно се бъзикаш!
Разследващият детектив иска да се произнесем.
Едно и също от 20 години, а не може да се оправи с една пияна самоубийца?
Не съм много сигурен.
Колата се е преобръщала и удряла многократно,
но тя е била тук, а краката й долу.
Тогава кой е избил вратата?
Да тръгваме.
Ще ми кажеш ли какво става?
По-добре не питай.
Значи искаш да те закарам донякъде.
Точно така. - Искам да се изясним за това.
Поискал си да те закарам и аз съм те закарал.
Не, не си. Ние не сме тук. - А къде?
В момента спим и сме си вкъщи.
Където си остави телефона, нали? - Да.
Защото ако някой провери... - Защо ще проверява?
Няма да проверят. Стига да не сме тук.
Някой знае ли, че си тук? - Не.
Никой ли не знае? - Не!
Някой знае ли, че не си там?
Приятелката ми, но... - Джими...
Обади ми се в 2 ч. сутринта... - Казах ти...
Тя ме пита къде отивам, ясно?
Какво й каза? - Че трябва да изляза за малко.
Вярваш ли й? - Баща ми правеше такива простотии.
Вярваш ли й? - Да, вярвам й, по дяволите! Ясно?
Добре! Ти си вкъщи и аз съм вкъщи.
Жена ми става в 5 ч. за гимнастика.
Ще бъда до нея, когато се събуди. Ти също си легни.
Не знам, човече. Това е смахната работа.
Джими, просто го направи... - Не съм те чувал от погребението.
Обаждаш ми се, използвайки името на баща ми...
Какво има, пари ли искаш? Ще ти дам пари.
Ще ти дам пет хиляди... Десет хиляди...
Ще ти дам колкото... - Ако ще ми говориш така,
можеш да слизаш от колата ми и да ходиш пеша.
Искаш ли да си ходиш пеша до вкъщи? - Съжалявам.
Извинявай. Не съм на себе си.
Ти дойде и ме взе. Помогна ми.
Имах нужда от помощ. Съжалявам.
Добре ли си?
Господи, какво ти се е случило? Трябва да отидем до болницата.
Не! Само искам да се прибера вкъщи. - Сякаш кървиш отвътре.
Ще се оправя до няколко часа. - Ами ако не изкараш няколко часа?
Тогава няма да ме бъде.
Обади ми се. Искам да знам, че всичко е наред.
Най-добре да не говорим известно време.
Ей! Значи така?
Изпадаш в беда и се обаждаш на единствения негър, когото познаваш?
Джими.
Съжалявам, наистина.
Прибирай се. - Да, добре.
Тръгвай. - Погрижи се за това.
По дяволите!
Всичко наред ли е, сър?
Добре съм, Глен. Лягай си.
Къде ходи? - Какво?
Събудих се и те нямаше.
Отидох да си взема сладолед. - Беше ли добър?
Да. - Добре.
Не забравяй да си пиеш хапчето сутринта.
Елън.
Обичаш ли ме още? - Разбира се.
Хипотетично ситуацията, която описваш, би била непредумишлено убийство.
И такъв човек... - Би загазил доста.
Особено ако този човек приключва сделка с голяма банка,
където всяка публичност или арест ще забави трансакцията,
но това е само ако има доказателство, което да го свърже с престъплението.
Пръстови отпечатъци? ДНК? - Трудно се събират след експлозия.
Различно е от телевизията.
Ами телефонните разпечатки?
Този човек обаждал ли се е оттам? - Не от мобилен телефон.
Значи няма да го свържат с мястото.
Какво би посъветвал такъв човек?
Да си признае незабавно.
А в противен случай?
Да се дистанцира максимално от събитието. Ако е възможно.
Но нека ти кажа нещо.
Сега ти го казвам като приятел.
Има 50 неща, които този човек не е обмислил.
И колкото повече време минава, толкова повече лъжи се изричат,
и толкова по-лошо става за него.
Робърт? - Да?
Те ще стигнат до теб. - Знам.
Инцидентът не е най-лошата беда.
Ако говорим с тях сега, вероятно ще уредим нещата.
Сега ми кажи какво ще стане, ако не приключим сделката.
Ще трябва да кажа на инвеститорите за загубите.
Нищо добро. - А Министерството на правосъдието?
Нали каза, че за измама могат да ме осъдят на 20 години?
Да.
Какъв избор имам?
От Конгреса планират да затегнат проверките на частните фондове.
Наясно съм. Нали знаеш, че дадох показания пред комисията?
Знам, но "Стандарт" искат да се подготвят предварително.
Поискаха да прегледам счетоводните книги и да потвърдя активите.
Абсолютно не! Невъзможно е.
Спокойно, на останалите от екипа дадох друга документация.
Както и да е. Дойдох да ти кажа... Изчистих ги.
Ревизията е чиста? - Докладът ще излезе днес.
Всъщност това е моята "Лебедова песен".
Напускаш ли? - Да, в петък. Станаха пет години.
И защо? - За да прикрия това, което правим.
Няма за какво да се тревожиш. Всичко е точно.
Слизай!
Какво? - Как беше?
Кое? - Шоуто.
За какво говориш, по дяволите? - Шоуто на Джули.
А, да. Беше добре.
Мейфилд е тук. - Къде?
Хотел "Шери-Недерланд".
Обади ли се? - Не.
Брук каза, че провеждал срещи в стаята си.
Не знам. Може би се заселва тук.
Да не мислиш, че си имаме работа с идиот?
От правния отдел казаха, че ще подпише веднага след ревизията.
Да, в момента я издават. - Откъде знаеш?
Няма значение. Разбери защо не се е обадил.
Как... - Аз ли да върша всичко?
Просто разбери, моля!
Благодаря.
Не мога да го съгласувам? - Кое?
Фондът "Олд Хил".
Тате, слушаш ли ме?
Да, разбира се.
Тези сделки са в специална книга.
Те не се вписват в същия балансов отчет.
Но тук има дупка от 400 милиона. Не може да е вярно.
Добър вечер. - Мога ли да ви помогна?
Аз съм детектив Брайър. Надявах се да видя г-н Милър.
Очаква ли ви? - Вероятно.
Нямам представа какво става, но според отчета...
...половината от активите липсват. - Това е абсурдно.
Не може да е вярно. - Наистина е абсурдно...
Добре. Ще го погледна. Обещавам.
Ще го погледна.
Да. - Детектив Брайър иска да ви види.
Дай ми само минутка и го покани. - Добре.
Благодаря. - Наред ли е всичко?
Да! Само че... следващата ми среща ще започне по-рано.
Ще трябва да продължим по-късно.
Мама търси чека за болницата. - Брук, ще продължим по-късно.
Детектив Брайър, аз съм Синди. Последвайте ме.
Съжалявам, че ви оставих да чакате.
Току-що научихме. Наистина ужасно.
Значи сте инвеститор в галерията? - Точно така.
Как се запознахте? - Мисля, че на благотворителен прием.
С жена ми имаме фондация. - Добре.
Кога се видяхте за последно? - Снощи. В галерията.
Докато затвориха ли стояхте? - Не.
Бях само за няколко минути. Тръгнах си около 22 ч.
Къде отидохте? - Вкъщи.
Направо вкъщи? - Да.
При жена ви? - Да.
Добре. Да се върнем към галерията.
Видяхте ли я с някого? - В какъв смисъл?
Някой, с когото може да си е тръгнала? - Не съм забелязал.
Питам, защото не открихме шофьора.
Шофьорът? - Да.
Някой друг е шофирал...
Понякога шофьорът отива за помощ и умира междувременно...
Това е ужасно. - Да.
Наистина ужасно. - Сега претърсваме района.
Значи не знаете дали е имала приятел? - Не говорихме по лични въпроси.
Била е служител, нали? - Не точно.
Аз бях инвеститор. - Защо?
Защо ли? - Да, защо?
Имаше набито око. Тя ми намери тези картини на Брайс Марден.
Цената им се покачи бързо и въз основа на това
се съгласих да вложа в галерията.
Имате ли против да претърсим апартамента й?
Защо да имам? - Води се на името на компанията...
А, да. Разбира се. Нямам против.
Така, г-н Милър.
Защо сте наели апартамент за г-ца Коут?
Нормално ли е да правите такива неща за служител?
Всъщност казах, че не беше служител, но току-що беше дошла от Париж
и се нуждаеше от място, където да посреща купувачите.
Значи й наехте апартамент? - Чрез холдинговата компания.
Малко сте объркан, нали?
Така е, но ще го схвана. - Добре.
Не искам да съм нетактичен, но... - Но ще го направите.
Разбрах, че не е била талант. Работила е за дилъри в Париж, но...
Защо съм инвестирал в нея и съм й помогнал ли?
Нещо такова. - Много е просто, детектив.
Инвестирам в хора, в които вярвам.
Мислех, че ще се справи добре. Подкрепих я, и го направи.
Това е. - Има логика.
Да. - Няма проблем за апартамента, нали?
Да, няма проблем. - Благодаря.
Какво е станало с главата ви? - Какво?
С главата. Това е лош разрез. Гледам го вече пет минути.
Не ви ли боли? - Не...
Ударих се в шкафчето за лекарства. - Снощи?
Тази сутрин. - Мразя като стане така.
Аз също. - Благодаря за разговора.
Няма проблем.
Офисът на Елън Милър. - И това ги преобрази. Сериозно.
Детектив Брайър е във фоайето. - Благодаря ви отново за щедростта.
Добре, до скоро. Чао.
Извинете, какво? - Детектив Брайър.
Какво иска? - Не знам.
Закъснявам, не мога да се разправям сега.
Ами тези? - Изпрати им благодарствено писмо.
От "Запос" са много щедри. - Добре.
Г-жа Милър? - Да.
Детектив Брайър. - Вие ли бяхте в офиса?
Да, надявах се да поговорим. - Сега нямам възможност.
Ще отнеме само няколко секунди. Отнася се за съпруга ви.
Добре, но си запазете час.
Как мина? - Жена му ме отсвири.
Което бе интересно.
Той не си призна за аферата, но кой би го направил, нали?
Защо не го разкри? - Той е много богат човек.
Откри ли нещо? - Да, около 10 милиона отпечатъци.
Какво става с платените телефони? - 15 обаждания, две от които странни.
Входящо обаждане, вероятно свързано с наркотици.
А другото? - Изходящо, около минута и половина.
От бензиностанция "Шеврон". - До кого?
До мобилен в Харлем. Още чакаме адреса.
Да кажем, че си на мястото на катастрофата.
И излизаш от колата.
Достатъчно умен си да не използваш мобилния си телефон.
Стигаш до платения телефон и си милиардер.
Нали така? Ти си милиардер.
Какво правиш? Обаждаш се на някой в Харлем?
Робърт?
Току-що чух за Джули. Съжалявам.
Обадиха се от галерията. Майка й пристига днес.
Майка й.
Тук ли ще е погребението? - Утре в 9 ч.
Трябва да поемем разходите. Всичко, което майка й пожелае.
Ще се погрижиш ли лично? - Разбира се.
Благодаря. - Добре ли си?
Свърза ли се с Мейфилд? - Още не. Но ще го пипнем.
Робърт? Аз... - Благодаря.
Оценявам загрижеността ти.
Смигай му с фаровете.
Спри тук. Г-н Грант? - Да.
Полиция Ню Йорк. Бихте ли се качили в колата?
За какво? - Влизай в колата, Джими!
Арестуван ли съм? - Искаш ли?
Да го направим отново. - Защо? Отговорите ми ще са същите.
Значи ти спиш... - Точно така.
И телефонът звъни... - Точно така.
И е грешен номер.
Защо приемаш разговор за твоя сметка от грешен номер?
Не искам да отговарям повече.
И стоиш на телефона в продължение на минута и половина с грешен номер.
Какво толкова говорехте? - Искам да говоря с адвоката ми.
Слушай, момко. Знаем, че си бил там.
Съседът ти те е видял с пикапа, 10 минути след обаждането.
След като знаете, за какво съм ви аз?
Май не разбираш сериозността на положението, Джими.
Това е убийство. - Адвокат.
Ще го изкараш ли? - Обадих се на Ърл Монро.
Баскетболният играч? - Адвокат по гражданско право.
Помниш ли Краун Хайтс? - Той е най-добрият?
Най-добрият на 96-та улица.
Но това не го обезценява.
Трябва да измъкнеш Джими от това. - Може би няма да е лесно.
Ако не им съдейства, ще го обвинят във възпрепятстване.
Какво го очаква? - Трудно е да се каже.
С неговото минало, пет години. Може би десет.
Господи.
Това няма да ти се размине.
Ще ти се обадя утре, ако има някакви новини.
Не се тревожи за нищо.
Не говори с никого. Пази се.
Хайде. Влизай.
Ти поиска да те закарам. Не каза, че си убил момичето.
Джими... - Опитвам да оправя живота си.
Ценя помощта ти, но вече прекаляваш. - Всичко ще бъде наред.
Сякаш това е твоят задник и знаеш как ще бъде.
Адвокатът ти е най-добрият в града. - Нали имаш син?
Защо не се обади на него? - Щеше да се издъни.
Не съм виновен, че синът ти е идиот.
Това не е ползотворно. - Ами добре, Сид.
Кажи ни, какво следва сега? - Ще се видим с Ърл.
Нямат достатъчно доказателства, за да те обвинят.
Ти си заподозрян. - Заподозрян?
Аз съм черен, скапаняк! - Наясно съм.
И какво искаш да направя? - Господа, шофьорът ми ще ви закара,
но аз не бива да знам за този разговор.
Така че слизам тук.
Защо не остана там? - Не можах.
Защо? - Защото имам отговорности.
Много хора щяха да бъдат наранени. - Все пак някой беше наранен.
Други хора, Джими. Имам проблеми с бизнеса, разбираш ли?
Хората разчитат на мен.
Искам да поговорим. Ела тук.
Искам да ти покажа нещо. Хайде.
Знаеш, че баща ти ме помоли да се грижа за теб.
Да. - Знам, обърках всичко. Съжалявам.
Но искам да ти помогна, знаеш го.
Успях да ти уредя нещо.
Какво? - Доверителна сметка.
На твое име, активи за два милиона долара.
Погледни. - Сериозно?
Мислиш, че парите ще оправят това?
А какво друго?
Какво правиш? - Ей, ти. Отбий встрани.
Какво правиш?
Какво ще правиш? - Изглеждам ли ти като доносник?
Не знам, Джими. Такъв ли си?
Чакай! Извинявай.
Само го вземи вкъщи и го прочети.
Няма да ти навреди.
Да? - Търси ви Крис Воглър
от счетоводната фирма. - Да, свържи ме.
Крис? - Робърт, натъкнах се на проблеми.
Няма да направим препоръка. - Какво?
Те искат цялостна ревизия. - Чакай!
Крис? - Трябва да вървя.
Крис! По дяволите, Крис!
Питър, в момента преглеждам официалните отчети.
Колко вписа последното тримесечие? - Защо?
Какво ти пука? - Питър, наистина те питам.
Добре, 35. - 35 милиона за цялата група?
Да, 35 милиона за цялата група.
Не беше ли 68? - Какво, да не ти се струва малко?
Знам, че цифрата е голяма. - И какво искаш?
Не... Питър, ще ти се обадя по-късно.
Какво правиш в кабинета ми?
Ехо?
Би ли обяснил това? - Кое?
"Олд Хил". Всички числа, които си подправил?
Не знаеш какво говориш.
Дръпни се. - Брук.
Нараняваш ме. - Просто го остави на мира.
Уволнен си, Бен. - Не можеш да ме уволниш.
Току-що го направих. - Кой мислиш ме накара?
Ти ми кажи.
Известно време е бил наркопласьор.
Има ли семейство? - Всички са мъртви.
Момчето е добър студент. Както и да е.
Майка му умира и е задържан за притежание на оръжие.
Как се е измъкнал с пробация? - Имал е отличен адвокат.
Как това хлапе е наело "Фелдър и Чос"? - Ето данъчните декларации.
Познай къде е работил баща му 20 години.
"Милър Капитал"? Бил е шофьор?
Този е добър.
Докъде стигнахте с хлапето? - Засега не отстъпва.
Той е осъждан престъпник. Ще вземем заповед.
Ще го изправим пред съдебните заседатели.
Да видим колко ще издържи, като проумее, че го чакат 10 години.
Г-н Милър, вече ви обясних, че той в момента провежда разговор.
Робърт, какво по дяволите... - Кажи ми какво става.
Кажи ми какво става! - Не мога!
Това е животът ми! - Знам. Проблемът не е в мен.
Какво? - Ревизията мина преди седмица.
Парите са потвърдени. Всичко е точно.
Наистина. - Защо ми каза, че не е?
Защото ме помолиха да го задържа? - Кои са те?
Кои са те? - Мейфилд.
Мейфилд.
Какво?
Преговарят. Той иска по-добра цена.
"Шери-Недерланд"? Да. Джеймс Мейфилд, моля.
Г-н Мейфилд. Мисля, че е време да поговорим.
Това няма да издържи.
Само трябва да го уплаши, за да издаде Милър.
Какво има, Майк? За повишение ли се натягаш?
На кого му дреме?
Заради съдия Ритенбанд е, нали? Защото ще се кандидатира?
Искаш това да струва мястото му, заради измислен иск срещу Ърл Монро?
Скоро ще имам сигурно доказателство. - Добре. Тогава ще говорим.
Ще го получиш, преди да влезеш в съдебната зала.
Виж, Рей. Ние харесваме хлапето. Не искам да го губя.
Само помисли. Ще получиш Робърт Милър.
И колко ще е ценно това за Ритенбанд, или за теб?
20 шибани години гледаме тези типове. Имат по-добри адвокати, повече пари.
Вече ми писна. Къде са резултатите.
Той го е направил и няма да се измъкне само защото го дават по телевизията.
Дай ми заповедта.
И по-добре не ме прецаквай.
Да. Имам нужда от голяма услуга.
Брук ви чака. - Среща ли имаме?
Не, но изглежда разстроена.
Добре ли си, мила? Какво има?
Искаш ли да седнем? - Аз ще стоя права.
Не мислеше ли, че ще разбера? - Мислех.
Защо не ми каза? - Надявах се да не разбереш.
Я стига!
Кажи ми истината или съм до тук.
Направих лош облог. - Не, извършил си измама.
Светът е опасно място. - Какво би предпочел? Че си измамил?
Че си откраднал пари от хора, които ти вярват?
Че си ме лъгал в лицето? Защо?
Защото щяхме да се разорим. Всичко бе свършено.
Нямаше да остане нищо. - Как се случи това?
Как ли? Нали помниш Александров?
Дойде да ме види миналата година.
Той каза: "Робърт имаш чудесна възможност.
Има медна мина в Русия. Под земята са заровени милиарди.
Трябват ни няколкостотин милиона, за да ги извадим.
Ако всеки от нас вложи по 100 милиона, ще ги утроим за шест месеца."
Бях скептично настроен, затова проверих.
Геоложкото проучване е точно. Правителството е приятелски настроено.
И за да намалиш риска от загуба, трябва да го хеджираш. Нали така?
Продаваме медта предварително. На стоковата борса върви чудесно.
Правим състояние.
И тогава се случва нещо, което не бях предвидил.
Вариращия маржин.
Правителството вече не е така приятелски настроено и блокира износа.
Трябва да внасям още пари, за да покрия хеджирането.
Но изобщо не съм притеснен, защото още извират пари
и са толкова много, че не можеш да повярваш.
Да. Аз съм пророкът.
Жилищно строителство, кредитни суапове - правил съм всичко.
Знам, че е извън установения ред, но така се правят пари.
Това е разрешително за печатане на пари.
Завинаги! Това е Господ!
Докато? - Докато се оказа, че не е.
Парите са в капан. Не мога да ги изкарам.
Вероятно никога няма да мога. Това е като самолетна катастрофа.
Не се случва ей така. - Случва се, скъпа.
Понякога си така наивна. Млада си, но не чак толкова.
Случва се. И се моля това да не се случва на теб.
За щастие то няма да ти се случи.
Заради теб могат да ни арестуват. - Никого няма да арестуват.
Затова взех пари на заем от Джефри. Запуших дупките.
Ще видят, че сметките са точни.
Ще прехвърлят компанията. Ще върна парите на Джефри, с лихвите.
Каквото остане, ще е за нас. Поне ще задържим къщата.
Всички печелят. - Да.
Ако продадем компанията. - Ще я продадем.
Ако излъжа. - Не е нужно.
Точно затова не ти казах. - Аз съм главен инвеститор.
Какво ще си помислят, когато давам показания?
Ще ми вземат лиценза за брокер, заради теб.
Името ми ще е по всички вестници! - Да оставя инвеститорите да фалират?
Това ли искаш, хората да бъдат наранени?
Какво ти дава правото да мислиш... - Защото това ми е работата.
Това е незаконно. - Да.
И аз съм ти партньор.
Не си ми партньор. Ти работиш за мен.
Точно така. Работиш за мен.
Всички работят за мен.
Ела тук. Брук. Моля те.
Само за секунда. Седни.
Искам да ти кажа нещо.
Каквото и да решиш, няма да те виня.
Аз вървя по моя път.
От теб зависи дали ще вървиш по него или насреща.
Но аз съм патриархът. Това е моята роля.
Трябва да я играя.
За момент си помислих, че съжаляваш.
Съжалявам.
Джими.
Стига бе, човек. Какво? - Ела да се повозим.
Къде? Пак до управлението? - Не. Качи се в колата.
Ами ако откажа? - Няма да те заплашвам.
Просто те моля. Ела да се повозим.
Губиш ми времето, детективе. Какво искаш?
Ами много е просто. Знам, че си ходил да го вземеш.
За това ли искаш да говорим? Няма да давам повече показания.
И аз знам защо. - Какво те е грижа?
Ето. Погледни това. Вземи го.
Имам телефонните разговори и съобщенията му.
Знам за връзката му с момичето. Те са се чукали, между другото.
И тогава разбрах за теб.
Имам времето на разговора.
Имам твоя снимка как минаваш през моста "Трайборо".
Откъде я имаш?
Това са пълни глупости. Невъзможно е.
Наистина ли?
Ти ме излъга. Ти излъга полицията. Възпрепятства правосъдието.
Говори с Ърл, детективе. - Майната му. Виждаш ли това?
Това значи, че утре в съда ще има изслушване по твоя случай.
И ще поискам обвинение за укриване на углавно престъпление.
С твоето минало, отиваш в затвора за 15 години.
Може да излезеш след 10, но тогава ще бъдеш на колко, 33?
Без работа. Без момиче. Без живот.
Знам, че смяташ Милър за твой приятел.
Кой е Милър? - Знам за баща ти.
Не знаеш нищо за баща ми. - Знам, че Милър е плащал сметките му.
Знам, че е наел Сид Фелдър, за да те измъкне от неприятностите.
Това няма общо със случая. - Свърши ли?
Значи той кара...
...катастрофира и бяга.
И се обажда на теб. Защо? Защото ти си за еднократна употреба.
Ти си единственият човек, на когото може да се обади.
Ти си отпадъчен продукт. Ти си част от сделката.
Ще отвориш ли вратата? - Сега си неговата чернилка, така ли?
Отвори шибаната врата! Сериозно ти казвам, човече.
Не си убил момичето.
Той го е направил. - Ще отвориш ли вратата?
Той те използва. Аз го знам и ти го знаеш.
Постъпи правилно. Сега се разкарай от колата ми.
Какво мислиш? - Само ще се поразходи.
Сигурен ли си? - В съда няма сигурни неща,
но той казва, че си е бил вкъщи.
Телефонен разговор не го прави лъжец. - Не е хубаво.
За мен е объркващо, въпреки вашата сантиментална история,
защо поставяш бъдещето на семейството си в ръцете на момчето.
Той не е като нас.
Това добро нещо ли е?
Не знам.
Как е Елън? - Тя е добре. Все същата.
Защо? - Чух нещо.
Да? - Срещала се е с Гил Дойчман.
Адвокатът по недвижими имоти? - Да.
Споменавала ли е нещо?
Не и на мен.
Било е рано сутринта на 11-ти април.
Да. - Получили сте телефонно обаждане?
Да. - Кой ви се обади?
Беше грешен номер. - Това е лъжа, нали, г-н Грант?
Не.
Разговаряли сте минута и половина. Знаели сте кой ви се е обадил и защо.
Защо лъжете съдебните заседатели? - Не лъжа.
Ще представя доказателство "А".
Това е снимка от кабина
в девета лента на "Трайборо"... Извинете, "Мост РФК".
Г-н Грант, насочете вниманието си към снимката.
Бихте ли прочели часа и датата
посочени на горния десен ъгъл.
Това е лудост. - Трябва да отговориш.
Г-н Грант, моля отговорете на въпроса.
11-ти април, 2:33 сутринта.
Отново погледнете снимката.
Бихте ли прочели регистрационния номер на преминаващия автомобил?
АОС 8963. - Доказателство "Б".
Разпечатка от регистъра на министерството на транспорта.
Г-н Грант, насочете вниманието си към разпечатката.
Числата на снимката същите ли са като на вашия регистрационен номер?
Г-н Грант? - Да.
Числата са същите? - Да.
Как ще обясните това? - Не мога.
Но това е... вашата кола на снимката, нали?
Не. - Не е ли ваша тази кола?
Отговорете на въпроса, г-н Грант. - Това не е моята кола.
Не знам как сте го направили, но това не е моята кола.
Очаквате съдебните заседатели да повярват,
че това не е вашата кола, когато има разпечатка
от министерството на транспорта?
Вече отговорихме.
Г-н Монро, знаете, че не трябва да ви записват.
Джими. Чакай. - Какво?
Какво беше това? - Те лъжат.
Не можеш да протакаш.
Детектив, имаме нужда от време. - А на теб, Джими? Трябва ли ти време?
Защото... - Защо не се разкараш?
Игрички ли ще играеш, или си готов да ми кажеш нещо?
Детектив, трябва да говоря с клиента си...
Как ще излъжете просто така? - Ние не излъгахме. Ти излъга.
Не беше моята кола. - Джими, не говори.
Разбира се. Някой търговец ти е звънял
посред нощ от платен телефон на бензиностанцията.
Снимката беше боклук. - Джими, спри. Детектив, какво става?
Давай, Джими. Кажи му.
Да видим колко ще се хареса на шефа ти.
Последен шанс.
Чакай тук.
Г-н Милър?
Искам да ви представя на майката на Джули.
Сандрин.
Толкова съжалявам.
Искам да ви благодаря за всичко, което направихте за дъщеря ми.
Повярвахте в нея. Дадохте й шанс.
Знам, че тя бе щастлива.
Не е честно, нали? Не е честно.
Не биваше да се случва.
Тя е блондинка.
Нямаше да разбера коя е, ако не беше дошла да се представи.
Изглеждаше напълно различна. Живее в Маями и...
Направо на шесто ниво ли отиваш? Не е ли по-добре да повървиш малко?
Искам да бягам.
Нещо не е наред ли? Добре ли сте с Том?
Добре сме.
За сделката ли се тревожиш? - Не.
Искаш да отгатна ли? Хайде, Брук. Не ставай глупава.
Кажи ми какво става. - Не мога да остана за закуска.
Трябва да ходя на работа. Не знам какво си мислех.
Приключи ли сделката с болницата?
Не.
Той написа ли чека? - Не.
Защо? - Проблеми свързани с продажбата.
Ние не се лъжем, Брук. - Не те лъжа.
Сложно е. Не би разбрала.
Знам, че...
...от полицията са ходили в офиса.
Знаеш ли за какво?
Нямам представа. - А знаеш ли къде
баща ти си е порязал главата и за болката, която крие в стомаха,
и факта, че не спи напоследък?
И сега, поради някаква причина, е твърде сложно да го разбера?
Няма пари за обикновен подарък? Не е ли малко странно?
Странно е. - Кажи ми какво става.
Какво искаш да ти кажа? Той ми е баща.
Трябва да му вярвам. - Не.
Трябва да направиш това, което е добро за теб.
Не за него. Не за мен. Това е твоят живот.
Обичам те. Ще тръгвам.
Г-н Мейфилд.
Пращате други хора да правим бизнес. - Само се запознават с обстановката.
Със сложността на моя бизнес, за да не можете да го купите ли?
Само кафе, благодаря.
От нашата страна на оградата всичко се движи по-бавно.
Плюс бъркотията около ревизията. Изясняваме всичко.
Майната ти. - Моля?
Майната ти. Аз съм пророкът на "Грейси Скуеър".
Ти дойде при мен. - Робърт, не започваме както трябва.
Не! Забрави за сделката. Не ме интересува.
Аз управлявам много удобен... Извини ме.
Преуспяващ бизнес.
Към днешна дата има годишна възвръщаемост 15,4%.
Приблизително 583 милиона от бизнес, който ти нямаш,
но от който се нуждаеш. Затова ми се обади.
От друга страна, ти взимаш заплата от 18 милиона.
И какво правиш с нея? Сваляш цената на акциите
до отрицателна стойност? Това ли?
Приблизително си изгубил 3,5 милиарда на инвеститорите.
Кажи ми за какво си ми ти? - Нека да се успокоим.
Знаеш ли какво? Ще дадем изявление в пресата.
Ще кажем, че няма сделка. Никога не е имало.
Няма да купуваш "Олд Хил". Нито "Куантъм".
Няма да купуваш нищо. Само си разглеждал.
А аз ще продължа да се наслаждавам на печалбите.
И докато аз се извисявам на княжеските си криле
към следващото печелившо предприятие,
твоите акции ще паднат с още няколко кинта,
заради неуспешен опит за придобиване на компания.
Предвещава само добро за твоя пост, нали?
Цената ти е твърде висока.
Приятен ден, Джеймс.
400.
550. - 450.
525. Последно. Да или не.
Ако е не, всяка следваща комуникация отива в кошчето за боклук.
Имаме сделка.
И още нещо.
До шест месеца няма да ме има. Изчезвам.
Дъщеря ми ще поеме поста. Ти я познаваш, вярваш й.
Добре. - И ще направиш сина ми вицепрезидент.
Робърт. - Не е нужно да прави нещо.
Само да получава заплата. И да запази офиса.
Петгодишен трудов договор и за двамата.
Адвокатите ми да ги изготвят. Да или не?
Да. - Добре.
Какво правиш? - Записвам договорката.
Не говориш сериозно. - Да. Говоря много сериозно.
Подпиши.
Ще изпратя чернова на съобщението до пресата.
Добре ли си? - Да, чудесно.
Преди да си тръгна...
Колко би платил?
600. А ти колко щеше да вземеш?
475.
Значи направихме добра сделка. - Да.
Всъщност, излъгах. Щях да взема 400.
С повечето от вас ще се видим на тържеството утре вечер.
Продажбата вече е официална и сте свободни да говорите за това.
Още въпроси? - Ще получим ли нови визитки?
Да. Всички освен теб.
Благодаря на всички.
Ще бъдете горди. Това е един добър ден.
Неуморната ви работа го направи възможно. Благодаря.
Как накара Мейфилд да се появи? - Приех цената. Намалих твоя дял.
Робърт? - Да?
Добра работа. - Благодаря.
Сега ми донеси шибания чек за болницата.
Да? - Не е добре.
Здравей.
Искаш ли нещо за пиене? - Какво имаш?
Почти нищо. - Имаш ли мляко?
Не. - Ще пия вода.
Къде отиваш? - Какво?
Кутии.
Имах планове за Вирджиния.
Изглежда вече няма да ходя.
Искаш да ти кажа нещо ли?
Казах да не тръгваш по платения път. - Да.
Казах да слушаш внимателно. Да следваш моите указания.
И да правиш това, което ти казвам. - Така е.
Но ти тръгна по него. - Не съм.
Не ме лъжи. - Не лъжа. Карах по шосе 95.
Не съм спирал и не съм минавал по моста. Следвах инструкциите.
Откъде са взели снимката? - Ти ми кажи.
Казваш, че е фалшива? - Кажи как забогатя толкова?
Не се прави на умник. - Това е моят живот.
Могат да ми лепнат 10 години! 10 шибани години!
Колко струват 10 години, Робърт?
Казах ти, че не съм доносник. Но това е наистина лошо.
С Рейна имаме план за другата седмица.
Какъв план? - Имам спестени пари.
Ще започнем бизнес.
Какъв бизнес? - Купих "Апълбийс".
Какво е това? - Шибан ресторант.
От верига ресторанти. - Купил си "Апълбийс" във Вирджиния?
За това ли дойде да говорим?
Какво ще правиш? - Не е толкова просто, Джими.
Намирам се в деликатна ситуация. - Каква?
Обясних ти.
Ако сега проговоря, много хора ще пострадат.
Работни места. Семейства.
Невинни хора. Разбираш ли ме?
Да, ами аз? Ами моята ситуация?
Показаха ми снимките. Направил си пълна простотия.
Знам, че всички разчитат на теб... - Беше инцидент.
Но ти ме увери, че Ърл ще оправи всичко.
Робърт, знаеш, че държа на теб. И всичко, което направи за баща ми...
Ърл каза, че ще ми предложат сделка. Ще си тръгна без никакви обвинения.
Само искат да знаят, кого съм ходил да взема.
Защо ме поставяш в тази ситуация? И в тази позиция?
Можеш ли да удържиш? Само още малко.
Добре, но сделката е валидна само 24 часа.
След това ще заведат дело.
Ърл казва, че ще загубим.
Добре.
Само се дръж още малко.
Трябва да го издадеш. - Ти ми каза да взема парите.
Те бяха, за да мълчиш, а не да заминеш.
Какво ти предлага сега?
Какво може да ми предложи?
От Пътни такси казаха, че са дали касетата на полицаите.
Поисках нашият следовател да отиде и да я прегледа, но какъв е смисълът?
Каза, че не е минал по платения път. - И ти му вярваш?
"Стандарт" могат ли да се откажат? - Какво имаш предвид?
Да кажем, че реша да вляза. - Ума ли си загуби?
Чакай малко. Изслушай ме.
Ако се предам сега
могат ли да върнат сделката? - Не. Приключено е.
Няма намерение за измама, не си дал гаранции за добро поведение.
Това са само пари. - Как мислиш, четири години?
Не знам. На този етап, няма да мине лесно.
Предлагам ти да го обмислиш добре.
Обади се на окръжния прокурор. Задействай нещата.
Глен, каза ли г-жа Милър къде отива тази вечер?
Не. Ще я потърся на мобилния. Благодаря.
Аз съм Елън Милър. В момента не мога да се обадя...
Сид? Обади ли се на окръжния?
Слава Богу. Не, не, не!
Слушай ме. Обади се на Ърл. Кажи му да се качи в колата.
Кажи му, че ще се видим в моята къща след 20 минути.
Сид? Доведи и нотариус.
Искам разписка, моля.
Благодаря. Приятна вечер.
Здравейте. Как да ви помогна?
Аз съм Ърл Монро. Ще изисквам криминално доказателство.
Ще ми е нужна една от вашите касети.
Не разбирам. Искате да видите касета отпреди 10 минути?
Чакай. Просто чакай.
Няма да предоставят касета без съдебна заповед,
но ми дадоха разпечатка.
Същата използваха срещу Джими в обвинителния акт.
Твоята кола? - Да.
А на Джими?
Благодаря.
Кучи син.
На мен също ми изглеждат различни.
Защо не сте разрешили на г-н Монро да извърши собствен анализ?
Имахме проблем относно документацията. - Вече го нямате.
Дайте му доказателството до един час. - Това не е възможно.
Къде е касетата? Не говоря ли достатъчно високо?
Ваша чест? - Да.
Изглежда... - Нека той ми каже.
Не знаем къде е. - Я пак?
Не е в шкафчето за доказателства. - А къде?
Не знаем. - Питам ви още веднъж, детектив.
Къде е касетата?
Загубихме я.
Предвид това развитие, наистина трябва да се радвате.
С разрешението на г-н Монро, ще дам възможност на г-н Диферлито
да прекрати обвинението, за да ни спести неловкото положение.
Това не ми се нрави, ваша чест.
Свалям всички обвинения срещу г-н Грант.
Този случай се отхвърля и няма да се подновява.
Чакайте, детектив.
Ако имате друг заподозрян в автомобилната катастрофа,
тогава ще го представите.
Но г-н Грант е освободен от разследването.
Това е краят. Разбирате ли ме? - Благодаря ви.
Затворете вратата, детектив.
Ти си хитрувал, нали?
Трябва ли да съжалявам? - Ти си хитрувал.
И двамата го знаем. Знам кого си погнал.
Видях всички доказателства. Не само снимката.
Хвани го по законния начин.
Добре.
Да видим дали съм разбрал.
Казваш, че трябва да стоя с пръсти наврени в задника
и да се надявам, че някой шибан ден, някъде в бъдещето,
някой от тези богати задници ще каже нещо погрешно на висок глас,
така че да не можем да го игнорираме повече?
Изчезвай от моя кабинет.
Да, ваша чест.
Кога я очакваш?
За да не ти звъня за девети път, можеш ли да си записваш?
Дума по дума. Съвсем точно.
Имаш ли молив? Готов ли си?
Добре. Ето.
Г-жа Милър, за колко тъп ме мислите?
Той не нарани никого. Той помогна на много хора.
И тази хартийка оправя всичко? - Не.
Прави го по-лесно.
Чул си го да казва нещо.
Не.
Робърт, виж. Поиска да се видим и аз съм тук.
Но дойдох, защото искам да си изясним нещо.
Квит сме.
Добре. Квит сме.
Само за протокола...
Това, което направи, беше много над парите.
За теб нищо не е над парите. И двамата го знаем.
Благодаря ти много. - Ако взема това...
...какво ще говори то за мен?
Майната му. Ще взема парите.
Ще направя нещо добро с тях.
Здрасти, скъпа.
Кога искаш да стигнем? Не искам да ходя твърде рано.
Кога мислиш ще започне?
Добре ли си? Какво има?
Говори ли с Брук? - Тя ли ти каза?
Не бе нужно.
Да, обясних на Брук... - Обяснил си й?
Всичко ли й каза? - Да.
Всичко?
Вдигни си ризата. - Какво?
Вдигни си ризата.
Каза ли й за това?
Елън, не знам какво знаеш. - Не съм идиот.
Ходеше при нея месеци наред. Мислиш, че не знам?
Какво знаеш? - Никога не ме е било грижа
за твоите секретарки, галеристки, курви, както искаш ги наречи.
Беше ме грижа за нашия дом.
Сега го довлече на нашата врата. - Направих нужното.
Не, направи го за твоите интереси.
За моите? - Да.
Правя всичко за нас. За семейството.
Казваш ми как да правя бизнес? - Това не е бизнес, а нашият живот!
За какво мислиш, че търпях толкова дълго?
Търпяла си? Брей. - Радвам се, че го намираш за забавно.
Ами аз? Ами оплакванията?
Недоволството? Пиенето?
Пазаруването? Треньорите? Всичко!
Но, да, благотворителността. Прекрасната благотворителност.
Как мислиш, че плащам всичко това?
Не те питах, защото не исках да лъжеш. - Не искаше да се отказваш от това.
Бяхме се разбрали нещо, а ти не го спази, когато въвлече Брук в това.
Не, държах я настрани. - Когато я направи съучастник.
Когато рискува бъдещето й. И аз съм до тук.
Какво е това? - Прочети го.
Цялата собственост и правата се прехвърлят на "Фондация Милър"
под ръководството на Брук Милър.
И очакваш да го подпиша? - Не схващаш.
Очевидно не. - Добре.
От полицията се опитваха да разговарят с мен.
Предполагам искат да знаят къде си бил онази нощ.
Няма да лъжа заради теб.
Освен ако не го подпишеш. - Да.
Така оставам без нищо. - Ще се оправиш.
Сигурна съм, че имаш закътани офшорни сметки за черни дни.
Това е лудост. - Ако подпишеш, тогава ще излъжа.
Ще кажа, че бях тук с теб през цялата нощ.
Ще бъдеш свободен и чист.
И хората в нужда ще получат парите ни. Това е моята цена.
Загубила си си ума. Няма да подпиша това!
Тогава ще трябва да им кажа, че се прибра вкъщи в 4:30
целият в синини и кръв. - Защо ще им казваш? Това е нелепо!
Изнудваш ли ме? - Казваме му преговори.
Този път няма да спечелиш. Няма начин.
Тогава ще създаде неприятности, каквито ти не искаш.
Според моя адвокат, ще е достатъчно... - Шибания адвокат... Мамка му!
Тогава ще ти вземат ДНК и телефона... - Майната на ДНК-то!
Писна ми от тази простотия! - Робърт, имаш избор.
Можеш да ходиш по съдилища следващите три години
или да се занимаваш с бизнеса си. - Няма да го направиш.
Няма да го причиниш на децата. - Само пробвай.
Ти разби сърцето на нашето малко момиченце.
Така работи всичко, Елън. Знаеш го.
Знам. Но тя не го знае. - Така ще й е по-добре.
Светът е студен.
Тогава ще ти е нужно топло палто.
Има нещо, което не искам да споменавам, но току-що го получих.
Говори, Джон.
Накарах Стърн Марлинг да направи повторна ревизия на Милър.
Кой разреши това? - Аз.
И до какъв извод стигна? - Пред теб е.
Не те питах какво пише, Джон. Питах те какво мислиш.
Ти какво мислиш? - Мисля...
Мисля, че не виждам нищо нередно тук.
И да получи тази престижна награда
каня на сцената човекът, който поведе това благородно начинание
и чиято търговска фирма - "Милър Капитал",
тази сутрин беше придобита от "Стандарт Банк и Тръст".
Човек отдаден на бизнеса, семеен мъж,
филантроп
и изтъкнат хуманист.
Човек, когото с радост наричам
мой ментор, мой приятел и мой баща.
Г-н Робърт Милър.
Превод Petrakiz
http://subs.sab.bz Translator's Heaven © 2012