Това е краят
Красиви мой приятелю
Това е краят
Мой единствен приятелю
Краят
На сложните ни планове
Краят
На всичко, което се държи
Краят
Няма сигурност и изненада
Краят
Няма да погледна в очите ти
отново
Можеш ли да си представиш кое би било
Толкова безгранично и свободно
Отчаяно нуждаещо се
От помощта на някой странник
В отчаяна страна
Изгубена в римска
Пустиня от болка
И всички деца
Са луди
Всички деца
Са луди
Чакат летния дъжд
Сайгон.
По дяволите.
Все още съм в Сайгон.
Всеки път си мисля, че ще се събудя
обратно в джунглата.
Когато се прибрах в къщи след първия път,
беше още по-лошо.
Ще се събудя, и няма да има нищо.
Дори не казах нищо на жена си,
преди да кажа "да" за развода.
Когато съм тук, искам да съм там.
Когато съм там,
Единственото, за което мога да мисля,
е да се върна обратно в джунглата.
Тук съм от седмица...
очаквам мисия,
размеквам се.
С всяка минута в тази стая,
ставам по-слаб.
Всяка минута, в която Чарли виетнамеца заляга в храста,
става по-силен.
Всеки път. когато се огледам,
стените се преместват малко по-навътре.
Всеки получава каквото иска.
Исках мисия,
и заради греховете ми, ми дадоха една.
Донесоха ми я като рум-сървиз.
Капитан Уилърд, там ли сте?
Да, идвам.
Беше истинска мисия,
и когато приключи, никога не пожелах друга.
Какво искате?
Добре ли сте, капитане?
Как ви изглежда?
Вие ли сте капитан Уилърд, от 505-и батальон?
Точно така.
173-та ескадрила, под командването на Салк?
Хей, приятелю, ще затвориш ли вратата?
Имаме заповед да ви ескортираме до летището.
Какви са обвиненията? - Сър?
Какво съм направил? - Няма обвинения, капитане.
Имате заповед да докладвате на разузнаването "Ком-Сек",
На Транг. Разбрахте ли?
За мен - На Транг? - Точно така.
Хайде, капитане. Имате няколко часа, за да разчистите.
Капитане?
Дейв, помогни ми. Имаме си мъртвец.
Хайде, капитане. Да вземем душ.
Ще вземем душ, капитане. Влизаме.
Стойте под това, капитане.
Отивах в най-лошото място на света,
и дори не го знаех.
На седмици път и стотици мили
нагоре по една река, промъкваща се през войната
като захранващ кабел, включен директно в Курц.
Не беше по-голяма случайност, че трябваше да се погрижа
за паметта на полковник Уолтър Е. Курц...
отколкото случайността, че съм в Сайгон.
Няма начин да разкажа историята му,
без да разкажа собствената си,
и ако неговата история действително е изповед,
тогава и моята е такава.
Влез.
Благодаря, сър.
Свободно.
Искате ли цигара?
Не, благодаря, сър.
Капитане, виждали ли сте този джентълмен преди?
Не, сър. - Срещали ли сте генерала или мен?
Не, сър. Не лично.
Дълго сте работили самостоятелно? - Да, сър.
Доклада ви споменава разузнаване с "Ком-Сек".
Не съм склонен да дискутираме тези операции.
Не сте ли работили за ЦРУ и корпус "I"?
Не, сър.
Не сте ли убивали правителствен данъчен,
в провинция Куанг Три, на 18 юни 1968?
Капитане?
Сър, не зная нищо
за подобно действие или операция...
както и не се предполага
да дискутирам такава операция,
ако въобще е съществувала, сър.
Мислех да обядваме докато си говорим.
Надявам се да имате добър апетит, капитане.
Забелязвам че ви има нещо на ръката.
Ранен ли сте?
Малък инцидент при риболов по време на почивка, сър.
Риболов по време на почивка? - Да, сър.
Но сте годен за службата? - Да, генерале. Напълно.
Добре, да видим какво имаме тук. Ростбиф.
Обикновено не е лош. Джери, опитай го и го подай натам.
За да спестим време, можем да го пуснем и от двете страни.
Ъъ..., капитане...
Не знам какво мислиш за тези скариди,
но ако си хапнеш от тях,
няма да има нужда да доказваш смелостта си
по някакъв друг начин.
Защо не си взема едно парче?
Капитане, чували сте за полковник Уолтър Е. Курц?
Ъ... да, сър чувал съм името.
О... Исусе.
Оперативен офицер 5-и специални части.
Люк, ще пуснеш ли тази лента
за капитана, моля те?
Слушайте това внимателно.
4:30 часа. Сектор Питър Виктор Кинг.
Това е наблюдавано от Камбоджа.
Потвърдено е, че това е гласът на полковник Курц.
Наблюдавах един охлюв
да пълзи по ръба...
на остър бръснач.
Това е моята мечтата.
Това е моят кошмар.
Да пълзя... да се плъзгам...
по ръба...
на остър бръснач...
и да оцелявам.
Радиопредаване 11 получено на 30 декември 1968
5:00 часа, сектор Кинг Зулу Кинг.
Но ние трябва да ги убием.
Трябва да ги превърнем в пепел.
Свиня след свиня,
крава след крава...
село след село,
армия след армия,
а те ме наричат убиец.
Как се нарича това,
когато убийци обвиняват убиец?
Те лъжат.
Лъжат, и трябва да бъдем милостиви
към онези, които лъжат.
Тези... големци...
Мразя ги.
Наистина ги мразя.
Уолт Курц беше един от най-изтъкнатите офицери,
които е раждала тази страна. Беше брилянтен.
Беше изтъкнат във всяко отношение, а беше също и добър човек.
Хуманист, остроумен, с чувство за хумор...
Присъедини се към специалните части. И след това, неговите...
идеи, методи
станаха...
нездрави.
Нездрави.
Сега е влязъл в Камбоджа
с тази... негова армия Монтанард,
която го почита като бог
и следва всички негови заповеди,
които обаче са нелепи.
Имам и други шокиращи новини за вас.
Полковник Курц трябваше да бъде арестуван за убийство.
Не разбирам, сър.
Убийство на кого?
Курц заповядал екзекуцията
на някакви виетнамски разузнавателни агенти,
за които мислел че са двойни агенти.
Така че взел нещата в свои ръце.
И, нали разбирате, Уилърд,
в тази война,
нещата се... объркват там...
власт, идеали, стар морал,
и практическа военна необходимост.
Но там, с тези туземци,
трябва да е изкушение да... бъдеш Бог.
Защото във всяко човешко сърце съществува конфликт,
между разумното и неразумното,
между доброто и злото,
и не винаги доброто триумфира.
Понякога...
тъмната страна
надделява това, което Линкълн нарича
"по-добрите страни на природата ни"
Всеки човек има точка на пречупване.
И вие и аз имаме такава.
Уолт Курц е достигнал своята,
и съвсем очевидно е полудял.
Да, сър.
Точно така, сър. Очевидно е полудял.
Мисията ви е да се отправите нагоре по река Нунг,
да поемете пътя на полковник Курц при Ну Мунг Ба,
да го следвате, и да научите каквото можете.
Когато намерите полковника,
проникнете в неговия екип, каквото и да изисква това,
и приключете командването на полковника.
Да приключим... полковника?
Той е там, действа без никакви задръжки,
съвършено отвъд предела на приемливо човешко държание,
а все още е на бойното поле и командва войската.
Приключете... с изключително внимание.
Разбирате, капитане, че тази мисия не съществува...
и никога не е съществувала.
Колко хора съм убил вече?
За онези шестимата знам със сигурност,
бяха толкова близо, че усетих последния им дъх
по лицето си.
Но този път става въпрос за американец,
при това офицер.
Това не би трябвало да е от значение за мен,
но беше.
По дяволите, да обвиниш човек в убийство на това място
е като да пишеш глоби за превишена скорост
на състезание от "Формула 1".
Поех мисията.
Какво друго, по дяволите, можех да направя?
Но наистина не знаех
какво бих направил, когато го намеря.
Бях откаран с ферибота надолу по брега
във военноморски PBR,
тип пластмасова патрулна лодка,
обичайна гледка по реките.
Казаха, че това е добър начин да съберем информация,
без да привличаме много внимание.
Това беше добре.
Имах нужда от въздуха и от времето.
Единствения проблем беше, че нямаше да съм сам.
Добро утро, капитане.
Екипажът беше предимно от хлапаци,
шантави бунтари, с единия крак в гроба.
На колко си години?
17.
Машинистът, този на когото викаха Готвача,
беше от Ню Орлиънс.
Беше твърде стегнат за Виетнам...
вероятно твърде стегнат и за Ню Орлиънс.
Ланс беше известен сърфист
от южните плажове на Лос Анжелис
Ако го видиш,
няма да повярваш, че някога е стрелял с оръжие.
Чистия - г-н Чистия - беше от някаква клоака от Южен Бронкс.
Мисля, че светлината и пространствата на Виетнам
действително му бяха замаяли главата.
Там беше и Филипс, Вожда.
Мисията може и да беше моя, но лодката беше негова.
Има общо взето две точки,
от където можем да влезем в река Нунг.
И двете са горещи.
Принадлежат на Чарли.
Не се тревожи за това.
Аз не пуша.
Имах няколко специални операции тук.
Преди около шест месеца.
Плених един човек, който вървеше нагоре
близо до моста при До Лунг.
И той беше от редовната армия.
Чух че се застрелял в главата.
Отначало
си мислех че са ми дали погрешно досие.
Не можех да повярвам, че искат този човек да умре.
Трето поколение академия Уест Пойнт,
най-добрия в класа, Корея, ескадрила,
около хиляда отличия,
и така нататък, и така нататък.
Бях чул гласа му на лентата,
и той действително се загнезди в мен,
но не можех да свържа този глас
с този човек.
Както казаха, имал е блестяща кариера,
може би твърде блестяща.
Имам предвид съвършена.
Той е бил готвен
за едно от високите места в корпорацията...
генерал, началник на персонала, каквото и да е.
през 1964 се връща от обиколка във Виетнам,
и нещата започват да се изплъзват.
Докладът му до общия съвет
и Линдън Джонсън беше засекретен.
Изглежда не са проумели какво е имал да каже.
Отправял е три молби за прехвърляне
в тренировъчна ескадрила Форт Бенинг, Джорджия,
и накрая е бил приет.
Въздушна ескадрила.
Бил е на 38 години.
Защо, по дяволите, би направил това?
"1966,
"присъединява се към специалните части,
и се връща във Виетнам."
Какво е това?
Волтова дъга.
Удар на B-52.
Какво е това?
Волтова дъга.
Всеки път, когато чуя това, се случва нещо ужасно.
Чарли така и не успява да ги види или чуе.
Ето ги там!
При взрива си, бомбата изсмуква въздуха от дробовете ти.
Ще се случи нещо ужасно. - Дим!
А ... това е от вторичното изгаряне на кислорода.
Отблясъци, много отблясъци.
Да погледаме, Вожде...
Бяха Въздушната кавалерия. Първия от девета.
Това са те.
Нашия ескорт до устието на река Нунг.
Те обаче би трябвало да чакат
на около 30 километра по-напред.
Е, Еър Мобайл,
онези момчета просто не ги сдържа.
Първи от девета беше стара кавалерийска дивизия.
Замениха конете си за хеликоптери
и тръгнаха из Нам да си търсят белята.
Навремето поднесоха на Чарли няколко изненади.
Това, което очистваха,
дори не се беше случило преди час.
Продължавай да вървиш.
Не гледай в камерата.
Просто мини, все едно се биеш.
Това е за телевизията. Просто минавай.
Продължавай.
Не гледай в камерата.
Къде мога да намеря командващия офицер?
Ей го там...Сега ще дойде!
На хеликоптера е...
Лейтенанте, бомбардирайте горската ивица по цялото и продължение!
Разчистете тук! - Слушам, сър!
Къде са ми картите?!
Донесете ми картите!
Да, сър!
Командир съм на 4-та танкова. Имам 4 танка извън строя.
Добре, капитане.
Капитан Уилърд.
Нося приоритетни документи
От разузнаването "Ком-Сек", 11 корпус.
Разбирам, че На Транг
ви е обяснил за мисията ми.
Каква мисия?
Не съм чувал нищо от На Транг.
Вашият екип трябва да ни ескортира.
Добре, но не ми се пречкай, докато това не свърши.
Добре, да видим какво имаме.
Двойка спатия.
Тройка спатия.
Четворка каро.
Шестица купа.
Осмица спатия.
Нито един не заслужава вале.
Хей, капитане, какво е това?
Смъртни карти.
Какво?
Смъртни карти.
За да разбере Чарли, кой е направил това.
По-весело, синко.
Няма да те нараним.
Взрив! Пазете се!
Този участък вече не е под контрола на...
Виетконгската и Северовиетнамската армии.
Тук сме за да ви помогнем...
Да протегнем приятелска ръка...
Хайде.
Всички ли са вътре?
Влизайте. По-бързо.
Тръгвай.
Хей! Хей, какво е това?
Какво е това?
Този човек е ранен много лошо, сър.
Единственото, което държи вътрешностите му
е този капак.
А какво се опитва да каже?
Той е мръсен виетконгец.
Иска вода.
Щом иска, да пие от локвата.
Разкарай се от тук!
Дай ми тази манерка!
Всеки, който е толкова смел да...
Махай се от тук
преди да съм наритал шибания ти задник!
Той убива наши хора!
Всеки, който е толкова смел да се бие със висящи вътрешности,
може да пие от моята манерка ако ще и по цял ден.
Капитане, онзи моряк е Ланс Джонсън, сърфиста.
Какво, тук в Чуа?
Ей там долу.
Повтори. Имаме колко трупа...
Как се казваш, моряко?
Помощник картечар трети клас,
Л. Джонсън, сър.
Помощник картечар...
Ланс Джонсън, сърфиста?
Да, сър.
Е, чест е да те срещна, Ланс.
Отдавна се възхищавам от стила ти.
Харесва ми как засичаш вълните.
Благодаря, сър.
Спри с това "сър", Ланс.
Аз съм Бил Килгор Аз съм шантав крак.
Този приятел с теб ли е?
Да.
Това е Майк от Сан Диего,
Джони от Малибу.
Стабилни сърфисти.
Далеч от твоята класа, обаче.
Доста сърфираме тук.
Обичам рано да приключвам операциите,
и да летя до Вуонг Та за вечерния клас.
С Него в единството на Светия Дух...
цялата слава и чест е Твоя, всемогъщи отче.
Да се помолим с думите, които ни даде нашият спасител.
Отче наш, който Си на небето, Да се свети Твоето име.
Да бъде Твоето царство, Да бъде Твоята воля...
Килгор имаше много добър ден.
Докарваха с хеликоптерите момичета и бира
и правеха купон на площадката за кацане.
Колкото повече се опитваха да направят всичко като у дома,
толкова повече той им липсваше.
Направи месото полусурово. Полусурово, но не студено.
Е, предполагам, че не беше лош офицер.
Обичаше момчетата си,
и с него се чувстваш в безопасност.
Имаше една странна светлина около себе си.
Знаеше, че няма да пострада.
Какво стана с мисията ви, капитане?
На Транг май е забравил за вас, а?
Сър?
През две места можем да стигнем до реката.
Тук и тук.
Това са единствените две места, за които съм сигурен.
Това село е мъчно.
Какво искате да кажете?
Мъчно е. Има тежка артилерия.
Там загубих няколко разузнавателни кораба.
Какво е името на това проклето село?
Проклети азиатски имена, всички звучат еднакво.
Майк, ти знаеш всичко
за тази точка при Вин Дин Драп?
Има вълни със страхотни гребени.
Вълни?
Около 6 фута.
Разбиват се напречно и се разделят.
Невероятно е. Направо град - водна тръба.
Защо не ми казахте това преди?
В цялата тая страна няма свестни вълни.
Това е проклетия пролив на плажа.
От там изстреляха самия ад по нас .
Това е най-здравото укрепление на Чарли.
Сър, можем да отидем там призори.
Тогава има вятър откъм брега. - Лодката може и да не се справи.
При устието на реката може да е твърде плитко.
По дяволите, ще закараме лодката ви
точно където я искате.
Това е Въздушната кавалерия, синко. Еър Мобайл.
Мога да удържа тази точка.
Може да отидете навсякъде нагоре по тази река,
където ви харесва, капитане.
По дяволите, 6 футови вълни. Ха-ха!
Искам да докарам един артилерийски кораб обратно в дивизията.
Ланс, тръгвай с Майк. Вземете и една дъска.
Вземи моята триметрова.
Какво има, войнико?
Много е опасно там. Това е точката на Чарли.
Чарли не сърфира!
Исусе, Чистия, няма да повярваш на това.
Гледай.
Хей, човече, те взимат лодката!
Как се чувстваш, Джими?
Като долен копелдак, сър!
Добре, синко, свири за атака.
Така и не можах да свикна с лека дъска.
Свикнал съм с тежки дъски.
Знам. Това е истински товар.
Какво предпочиташ?
По-тежка.
Наистина ли? Мислех си че младите
харесват леките дъски.
Не можеш да караш на носа...
До Големия Херцог 6, тук е Орлов Удар.
Забелязахме го.
Големия Херцог 6,
поемете курс 2-7-0.
Заемете атакуваща формация.
Разбрано, Голям Херцог.
Окей, влизаме.
Ще влезем ниско
извън изгряващото слънце.
На една миля от там ще пуснем музиката.
Музика?
Да, използвам Вагнер.
Направо им изкарва акъла.
Момчетата ми го харесват.
Ще пускат музика!
Защо всички седите на шлемовете си?
За да не ни отнесат топките.
Големия Херцог 6 до Орлов удар.
Пускай психоатаката. И усилете до краен предел.
Тук е Ромео Фокстрот.
Ще танцуваме ли?
Сърф!
Бягай, Чарли!
Има картечница 50-ти калибър! 50-ти калибър насреща!
Забелязах голямо оръжие отдолу.
Ще отидем да го проверим.
Отлично, Червен Екип, отлично.
Ще ти дам кашонче бира за това.
6-4-1-0, над селото сме.
Виждам превозно средство.
Ще го проверя.
Добра работа, Соколи, добра работа.
Искам малко 20-милиметрови
по продължение на тази линия от дървета.
Разчешете ги здраво.
Кола на моста,
с 50-ти калибър на борда.
Голям Херцог 6.
Разчисти района. Слизам надолу сам.
Тези хора никога не се предават.
Добър изстрел, Бил.
Загаси го това. Разкарай го от тук!
Това е просто сигнална ракета.
Всичко е наред. Просто светлинна примамка.
Всички добре ли са?
Ланс, добре ли си? - Чудесно!
Няма да сляза!
Не отивам там!
Не отивам!
Имаме леко ранени на площадката.
Задръж позицията ни...
Херцог 6, Херцог 6. Имаме ранени долу.
О, Господи! О, Господи!
Докарайте носилка там!
Не издържам!
Моля те, Господи, помогни ми!
Дай му малко морфин.
7-4-2-
Къде е тази носилка?
Искам ранените да се изведат и да отидат в болницата
до 15 минути.
Някой да остане там плътно до Големия Херцог.
Тя има граната!
Има граната!
Шибани диваци.
Боже Господи! Тая е жива бомба.
Аз ще хвана тази малка кучка.
Отиди там, Джони.
Ще увия това около задника й.
Проклетата жега идва от ей там.
Поемам огъня.
Получавам удари отвсякъде.
На 3 часа!
Изтеглям огъня. Изтеглям огъня.
Помощ! Помощ! Падам.
Двигателят на опашката ми е аут.
Какво мислиш?
Действително е вълнуващо, човече.
Не, не! Вълните!
О, добре.
Погледни това. Разбива се и от двете страни.
Гледай! Гледай!
Виж! Какви хубави 6-футови вълни!
Хайде, червените, давайте!
Ела тук, Ланс.
Все още е много напечено тук, сър.
Може би трябва да сърфирате някъде другаде.
Какво знаеш за сърфирането?
Та ти си от проклетия Ню Джърси.
Майк, ела тук!
Преоблечи се.
Имате предвид сега веднага ли сър?
Искам да видя
дали става за обяздване това нещо.
Там все още е много мъчно.
Искаш ли да караш сърф, войнико?
Да, сър.
Добре. Защото или сърфираш, или отиваш да се биеш.
Ясно ли е?
Сега тръгвай.
Аз ще те покривам.
Донесете дъска за Ланс.
Нищо не мога да направя докато лодката не дойде!
Ланс, обзалагам се, че нямаш търпение да отидеш там.
Какво?
Виждаш ли как се разбиват и от двете страни?
Един може да се пусне отдясно,
а друг отляво, едновременно.
Какво мислиш за това?
Трябва да изчакаме да дойде прилива.
Ланс, ела тук. Виж! Виж!
Снаряд! Пазете се!
Няма да има прилив шест часа.
Искаш ли да чакаш тук шест часа?
Йо!
Хей! Вожде!
Добре, приятели, стига сте се крили.
Хайде.
Да тръгваме.
Проклятие!
Не мислиш ли, че е рисковано за отдих и развлечение?
Ако казвам, че е безопасно да се сърфира на плажа,
значи е безопасно да се сърфира на плажа.
Не ме е страх да сърфирам на това място.
Ще ти покажа нещо.
Дай ми тази радиостанция, войниче.
Това е Големия Херцог 6.
Проклятие. Искам да се бомбардира онази линия от дървета.
Големия Херцог 6, разбрах. 1, 2, 3 готови.
Пратете ги в каменната ера, синко.
Нека аз се погрижа за детето. Разкарай тая пушка, бе!
Съжалявам... - Ела тук сега... Добре...
Не, госпожо. Съжалявам, не може! - Джими!
Ястреб 1-2, Гълъб 1-3.
Момчетата имат нужда от малко напалм. Можете ли да ги уредите?
Да, 1-3 сега ще им го забодем. Каква е целта?
Опитваме се да спрем минохвъргачният огън, идващ от онази гора.
Разбрано. Идваме. - Добре. Покажете им какво можете.
Изтеглете малко хората си и чакайте...
Качи го на хеликоптера и го закарай в болницата.
Не, не, не, трябва да идете с него.
Хайде! Разкарайте го оттук!
Кажи на хората ми да ми донесат сърфа!
До Големия Херцог 6, тук е Гълъб 1-3.
Имате около 30 секунди.
Кажете на хората си да си запушат ушите.
Яко ще тресне.
Не се безпокойте.
Ще изчистим това място до корен, синко. Не се тревожи.
Дай ми тия шорти.
Виж с какво ни е екипирала Въздушната Кавалерия. Подарък, за мен и момчетата.
Обувай ги и да те видим какво можеш...
Подушваш ли това? - Какво?
Напалм, синко.
Нищо друго на света не мирише така.
Обичам миризмата на напалм сутрин.
Веднъж бомбардирахме един хълм 12 часа.
Когато всичко свърши, се качих да видя.
Не намерихме нито един смрадлив малък труп.
Но миризмата...
Нали знаеш, тази миризма на бензин
по целия хълм.
Миришеше на...
победа.
Някой ден тази война ще свърши.
Ланс! Вятъра! - Какво?
Вятъра! - Какво?
Духа насам, към брега! Ще ни събори.
Ще отнесе всичко оттук! - Кофти! Наистина ще раздуха вълните!
Проклетият напалм! Той е сменил посоката на вятъра!
Съжалявам, полковник. Май наистина ще стане така...
Хлапето ми само ще се изложи.
Не може да сърфира по тази пяна, покрита с масло.
Разбирам... - Аз съм майстор на истински вълни, Бил.
Не мога да карам сърф тук. - Съжалявам. Не е моя вината.
Напалма просто издуха вълните.
Не ме разбирай погрешно.
Бомбите завихриха здраво вятъра насам.
Приемам извинението ти.
Но ако можеш да изчакаш 20 минути-
Някой друг път, Бил. - Само 20 минути!
Добре, нека опитаме, момчета. Искам един да се пусне отляво и един отдясно.
Виж, Ланс.
Наистина ли не искаш да сърфираш? - Не!
И не искаш да се сбогуваш с капитана? - Не.
Сигурен ли си? - Да!
Да изчезваме от тук тогава.
Изчакайте само двайсетина минути, де!
Мамка му! По дяволите!
Я почакайте малко! - Капитане, накъде тръгна?
Снаряд, залегни!
Това е дъската на полковника!
Я ми се разкарай! Моя си е!
Да го духате! Шибани въздушни кавалеристи!
Ланс.
Дай ми огънче, човече.
"Някой ден тази война ще свърши."
За момчетата от лодката това ще е чудесно.
Те просто искаха да се върнат в къщи.
Капитане?
Неприятното е, че аз се бях върнал там,
и знаех, че то вече не съществува.
Фас почивка.
Ако това е начинът, по който Килгор води война,
започвам да се чудя
какво толкова имат против Курц.
Не беше просто безумието и убийствата.
Имаше достатъчно за всички.
Тази жена станала негова любовница.
Искам да кажа, че тук никога не му е липсвала жена.
Ходя през джунглата
и събирам манго.
Срещам Ракел Уелч.
Правя хубав пудинг от манго.
И го намазвам върху нас.
И тя цялата е в манго.
Преметнала е крак върху ми.
И двамата сме в джунглата, голи. - Ей, Вожде.
Да? - Оня полковник идва.
Знаете ли колко е трудно да намериш дъска за сърф, дето да ти харесва?
Няма да ви нараня.
Няма да пострадате.
Само ми върни сърфа, Ланс.
Хубав сърф беше, и си го харесвам.
Знаеш колко е трудно да се намери такава дъска.
Тоя си е вманиачен копелдак! Няма да пострадате.
Само ми върни сърфа, Ланс.
Господи!
Тоя съвсем е изперкал.
Мислиш ли, че би ни застрелял?
Не би ни застрелял на брега...
Но щеше да го направи, ако ме беше видял да му взимам сърфа.
Тоя сърф да го разкараш от картечницата ми!
Смотаняк. Сърфа му пречел...
Как да го застрелям иначе, като дойде следващия път?
Вожде, разчисти малко място отзад, за сърфа.
Хващай, Ланс.
Чудя се, дали е същия въртолет.
Сигурно всички ги е събрал над реката с този запис.
Ще трябва тук да изчакаме, докато да мръкне, Вожде.
Не се притеснявай, Ланс. Няма да ни последва толкова далеч.
Защо мислиш така?
Да не мислиш, че Големия Полковник от Кавалерията ще иска...
всичко живо по реката да разбере, че сме му задигнали дъската за сърф?
Не съм я задигнал!
Капитане?
Колко нагоре по реката отиваме?
Секретено е, вожде. Не мога да ти кажа.
Доста далеч отиваме.
Много напечено ли ще бъде?
Не знам, хлапе. Сигурно.
Харесва ти значи, капитане, да си винаги там, където напечено, а?
Майната ти.
Да си беше седял вкъщи...
в някоя фабрика в Охайо.
Хей, капитане, искам малко манго.
Вземи някой с теб... -Добре, ще взема..
Аз ще ида с него.
Готвач.
Да, сър?
Защо ти викат така?
Как ми викат, сър?
Готвач. Защото обичаш манго и такива неща ли?
Не, сър. Аз съм истински готвач.
Аз съм сосие.
Сосие?
Да, сър.
Разбирате ли, идвам от Ню Орлиънс.
Бях отгледан за сосие.
Велик сосие.
Какво е сосие?
Специализираме в сосовете.
Тук някъде трябваше да има мангово дърво.
След това трябваше да отида в Париж,
да уча в училището Ескофие.
Тогава получих повиквателна.
По дяволите, присъединих се към флота.
Бях чул че имат по-добра храна.
Готварското училище, това го направи.
Така ли? Как така?
О, не бихте искали да го чуете.
Подредиха ни в редица
пред сто метра първокласни ребра.
Всички ние подредени и го зяпаме.
Великолепно месо. Наистина.
Красиво прошарено.
Великолепно.
И после хвърлиха месото
в онези огромни казани.
Цялото. Варяха го.
Погледнах вътре, човече.
То посивяваше.
Не можех да повярвам,
така че се обърнах към училището за радисти,
но ми дадоха специалност двигатели...
Какво е това?
Чарли?
Това е шибан тигър!
Това е тигър, човече! Тигър!
Ланс, поеми фронта! Зад M60-цата, Чистия!
Готово, бейби.
О, по дяволите.
Хайде, Готвач!
Шибан тигър!
Капитане, хайде!
Беше прав! Никога не напускай кораба!
Чистия, стреляй бе, човек!
Какво?
Трябва да запомня. Никога не напускай кораба!
Сега се махай от тук!
Колко са?
Шибан тигър!
Какво?
Тигър?
Не съм дошъл тук за това!
Не искам това проклето шибано нещо, човече!
Можеш да ме цунеш отзад, защото се изпарявам от тук!
Не съм дошъл тук за това!
Не ми трябва, по дяволите! Не го искам!
Не се качих на проклетия влак
за такива лайна!
Единственото, което исках, е да готвя!
Просто исках да се науча на шибаното готвене!
Добре си бе. Всичко е наред.
Всичко ще е наред.
"Никога не напускай кораба."
Абсолютно вярно.
Освен ако не извървиш целия път.
Курц беше слязъл от лодката.
Беше се изплъзнал от цялата шибана програма.
Как се беше случило това?
Какво беше видял тук при първия си тур?
На 38 шибани години.
Ако се присъединиш към Зелените Барети,
няма начин да станеш повече от полковник.
Курц е знаел какво жертва.
Колкото повече четях и започвах да разбирам,
толкова повече му се възхищавах.
Семейството му и приятелите му не биха могли да го разберат,
и не не биха могли да го разубедят.
Три пъти се е кандидатирал
и се е справил с цял тон лайна.
Когато е заплашил, че ще подаде оставка,
те са му го дали.
Следващия по възраст в класа му
е бил на половината му години.
Сигурно са го мислили за някакъв дъртак,
нагърбил се с този курс.
Аз така мислех, когато бях на 19.
Почти ме погуби.
Упорит копелдак.
Той го завърши.
Можеше да бъде генерал...
но вместо това, предпочете себе си.
"Скъпа Ева,
днес беше страхотен ден.
Един шибан тигър едва не ме изяде.
Направо невероятно, нали?
Караме този, капитан Уилърд нагоре по реката,
а той още не ни е казал накъде го караме.
Мислех че може вече да си чула от...
Октомври, 1967.
На специално назначение, провинция Контум, 11-и корпус.
Курц е поставил операция Архангел
с комбинирани локални сили.
Пожънал голям успех.
Не получил официално разрешение.
Просто го намислил и го направил.
Какъв кураж.
Щели са да заковат задника му за пода
заради това,
но след като пресата разбрала,
вместо това го повишили в полковник.
Ах, човече.
Простотиите във Виетнам толкова бързо се натрупват,
че ти трябват криле за да стоиш над тях.
Това със сигурност е странна гледка
по средата на тази простотия.
Очакват ни по това време?
Проклет да съм, ако знам.
Някой чува ли ме? Ало? Ало? 1...1...
Исусе.
Какво?
Трябва да разтоварим всички тези неща от камиона.
Бил ли си някога тук, Готвач?
Обзалагам се, че щеше да се запишеш.
Йо, човече. Скивай тия мотори.
Ямахи.
Сузуки. Да, това е добър мотор.
Да. Сукияки. Хей, човече. Това е...
Това трябва да е човекът.
Ей там горе.
Три варела с нафта.
Хайде, човече, мърдай. Нямаме време.
Какво искаш?
Може ли да си купя тук малко вино?
Вино а? Панама червено? Да.
Сержант.
Местоназначение?
Нямам местоназначение.
Нищо не мога да направя без местоназначение.
Сержант.
Без местоназначение не мога да направя нищо.
Хей, серж, тези момчета са с мен.
Местоназначението е секретно.
Ето документите за предимство от "Ком-Сек" Разузнаването.
ОК, добре, сър.
Слушай, това наистина е голяма нощ.
8 кинта за тези Кемъл.
Хей!
Просто му дай малко гориво.
Имаш го.
Хей, слушай, капитане.
Наистина съжалявам за тази нощ.
Тук наистина е ужасно.
Само занеси това на човека от снабдяването,
и го получаваш.
Момчета, ще искате ли места за шоуто?
Искате ли онези?
Шоуто. Шоуто там. Зайчетата.
Какви зайчета? Зайчетата на Плейбой?
Позна.
Хей, капитане.
От заведението.
Без лоши чувства, а?
Как я карате там?
Попитах, как я карате?
Искаме да кажем "здрасти" на всички вас,
които работите така усилено по операция Брутална Сила.
Здравейте и на вас, парашутисти!
И на морските пехотинци! И на моряците!
Гордеем се с вас.
Знаем колко тежко и трудно е било.
За да го докажем, ще ви дадем забавление,
което знаем, че ще харесате!
Мис Август - мис Сандра Бейн.
Мис Май - мис Тери Тюри!
И другарчето на годината-
мис Тери Фостър!
Йе! Да тръгваме!
Сладък си. Харесвам те.
Тук съм, бейби!
Тук съм.
Ти, шибана кучка!
Махнете го!
Хей, любими, искаш ли да прескочим?
Със сигурност!
Подпиши се на плаката!
Махнете го! Махнете го!
Вземете момичетата! Да тръгваме!
Сбогом.
Чарли си нямаше такива развлечения.
Беше се окопал твърде дълбоко или се движеше твърде бързо.
Представата му за страхотно приятно прекарване,
беше студен ориз и малко месо от плъх.
Имаше два пътя до дома си...
смърт...
или победа.
Нищо чудно че Курц беше станал трън в задника на командването.
Войната се водеше от банда четризвездни клоуни
които щяха да свършат заедно с целия този цирк.
Вярваш ли, че трябваше да дойда тук да я намеря?
Събрал съм всичките й снимки, откакто беше мис Декември.
Чистия, виж това. Човече, тя беше тук!
Дори й писах на тая курва. Не ми отговори.
Човече, наистина ще изперкаш от тия простотии...
ще стане като с оня десантчик от делтата...
Да, да иска ти се. - Кой десантчик, бе?
Дето го опандизиха за убийство. Беше сержант.
Помниш ли го? Та значи тоя тип- Направо се заравяше в "Плейбоя" си.
Изкопаваше го.
Трепереше за всеки нов брой.
Човече, виж ги само тия две хубави цици!
Да бе, както и да е, та значи тоя даваше патрули заедно с жълтурите.
И един ден, едно надъхано лейтенантче от тия-
Му прибрало списанието и не искало да му го върне.
Нашия човек му вика "Върни ми списанието."
А жълтуркото казал "Млиъквай, щи ти пратйъ на вуйенен съд."
Типично виетнамско леке. - Да!
После жълтуркото отишъл по-далеч. - Готвач, хвани руля.
Започнал да забива карфици в циците на дамата.
Поеми руля.
Започнал да дупчи и да разваля плаката.
Сержантът казал: "Недей да й правиш това.
Махни си лайняните жълтурски ръце от момичето.
Не й прави така."
Жълтуркото казал "Да ти го начукам" на виетнамски. - Мамка му!
Сержантът повече не издържал.
Взел си пушкалото...
смъкнал предпазителя и...
Бум!
Пуснал един дълъг откос по нищожеството направо през списанието.
Направо го издухал от дока.
Нямало повече лейтенанти същия ден. Отмъстил си.
Наказали ли го за това? - Сержанта ли? Да.
Затворили го в затвора Лонг Бин.
А е трябвало да получи медал.
Шибаната Виетнамска армия.
Трябвало си е да бъде убит, скапаняка.
А на сержанта да дадат Сребърна Звезда.
Ама жълтурите щяха да се разсмърдят, нали?
Добро утро, Виетнам.
Аз съм армейски специалист Зак Джонсън по Армейското Радио на Виетнам.
Около 30 градуса е в центъра на Сайгон
и също много влажно.
Имаме важно съобщение
от кмета на Сайгон.
Дръжте прането си вътре
вместо на простора.
Кметът иска да пазите Сайгон красив.
Още един залп от миналото
за Големия Сам,
който е с първи батальон на 35 пехота.
Посветен от огневата команда при Ан Кхаге.
Ролинг Стоунс... "Удовлетворение".
Добре!
Внимавай, Чистия!
Залегни!
Не мога да получа
Удовлетворение
не мога да получа
Удовлетворение
Щото се опитвам
и се опитвам
Не мога да получа
Когато карам колата си
И по радиото говори някакъв
И ми казва все повече и повече
някаква безполезна информация
която би трябвало да накара въображението ми...
Внимавай, Ланс!
"Умаловажаване на военната повинност"
от полк. Уолтър Курц.
Докато офицерите и войниците ни изпълняват...
военното си задължение ограничено в рамките на една година...
ще си останат дилетанти във войната и туристи във Виетнам.
Докато студената бира, топлата храна и рокендрола...
както и другите удоволствия остават в очакваните норми...
Воденето на войната само ще става по-безсилно.
Трябват ни по-малко, но по-добри мъже.
Ако са предани на идеята, тази война може да бъде спечелена...
с една четвърт от сегашните ни сили."
Мамка му. Кокошкари.
Не, брато, тия са дезертьори.
Какво, по дяволите, става тук?
Ти ли си, Лазаро?
Огън по покривалото!
Махнах го!
Хванах го! Махайте се от там!
Ланс! Ланс!
Късно лято. Есен, 1968.
Патрулите на Курц в планините
попадат на чести засади.
Лагерът започва да се разпада.
Ноември.
Курц заповядва убийството
на трима виетнамски мъже и една жена.
Двама от мъжете бяха полковници
в Южната Виетнамска армия.
Вражеската активност в стария му сектор
спадна до нулата.
Предполагам, че е уцелил точните четирима души.
Присъединява се към специалните части,
и след това, неговата ...
Армията за последен път опитва
да го върне обратно при стадото.
Ако беше отбил,
всичко щеше да бъде забравено,
но той продължи.
И продължи да побеждава по собствения си начин.
Армията Монтанард...
И те ме извикаха.
...почита като бог,
и следва всички негови заповеди,
колкото и да са нелепи.
Изгубиха го.
Беше си отишъл.
Нищо освен слухове и случайно разузнаване,
предимно от заловени виетконгци.
Виетконгците вече знаеха името му,
и бяха уплашени от него.
Хората му играеха на удари и бягане
по целия път в Камбоджа.
Отивам до Виетнамския Бял Дом
за вечеря
с президента на Съединените Щати.
Точно там отивам.
Хей, Готвач, покрий това.
Това хлапе от кога е на лодката?
Седем месеца.
Наистина се специализира да ми ходи по нервите.
Много е възможно, капитане,
и той мисли същото за вас.
О, така ли? А ти какво мислиш, Вожде?
Аз не мисля.
Заповедите казват, че не трябва да знам
накъде водя тази лодка, но само като те погледна,
ми е ясно че ще е много горещо, където и да е това.
Отиваме нагоре по реката
на около 75 репера над моста До Лунг.
Това е Камбоджа, капитане.
Това е засекретено.
Не трябва да сме в Камбоджа,
но това е мястото където отивам.
Докарайте ме близо до местоназначението ми,
и ви освобождавам.
Добре, капитане.
"Скъпи синко,
Страхувам се че и ти и майка ти
сте се притеснявали че няма вести от мен,
но ситуацията ми тук стана доста трудна.
Армията официално ме обвинява в убийство
Предполагаемите жертви бяха четирима виетнамски двойни агенти.
Изгубихме месеци, за да ги разкрием
и да натрупаме доказателства."
Когато приключихме,
действахме като войници.
Обвиненията са несправедливи.
те, фактически, и при условията на този конфликт
са напълно ненормални."
По време на война има много мигове
за състрадание и внимание.
Има и много моменти за безмилостно действие...
което често е наричано безпощадно...
но може в много обстоятелства да има само яснота...
да виждаш ясно какво трябва да бъде направено
и да го направиш - директно, бързо, съзнателно.
Да го видиш."
Доверявам ти се да кажеш на майка си
каквото решиш за това писмо. Колкото до обвиненията срещу мен,
не ме интересува.
Аз съм отвъд техния плах и лъжлив морал,
както съм и отвъд грижите."
Имаш цялата ми вяра.
Твой любящ баща."
Снимка на вероятния полк. Курц
Господи.
Нищо чудно, че не можах да се свържа по радиото.
Каква дупка.
Здравейте! - Как я карате?
Леле, хубава лодчица си имате.
Досега не съм виждал тук такава.
Обадихме се за въздушен медицински транспорт. Получихте ли съобщението?
За медицински транспорт? Не.
Подминахме свален въртолет "Хюи" с няколко убити.
По пътя насам? - Да.
Нагоре по реката ли отивате? - Доста нагоре.
Доста нагоре? Забравете. - Защо?
Трябва да пратим няколко души надолу.
Просто забравете. - Какво, по дяволите, беше това?
Ще се върнем след няколко дни. - Да, бе, ще се върнете.
Вожде? - Да, капитане?
Защо не видиш какво можеш да направиш с двигателя?
Ще огледам наоколо. - Хубаво.
Ей, да не тръгнете без мен.
Войниче, къде ти е командващия офицер?
Не ме питай.
Дай си ми дрехите, задник!
Задник!
Ей, момчета, къде е командващия офицер?
Преди два месеца настъпи пехотна мина. Нищо не остана от него.
Кой отговаря за нещата тук? - Да отговаря ли?
Не знам. Аз съм дневален.
Правя, каквото ми кажат. Работещо момиче.
Ами ти?
Ей, Ланс, казвам ти, че ще засече. Помни ми думата.
Дръж я такава, и... - Я ми се махай от главата!
Не, бе, казвам ти...
Ей! Ела тук!
Това твоята лодка ли е? Влез вътре.
Какво искаш?
Влез тук, искам да поговорим. Хайде!
Махни се от тоя дъжд.
Махни се от мен!
Хайде, стига простотии. Ей, Готвач. Хайде, стига.
Как я карате, капитане? Искам да се запознаете с едни хора.
Сега те спипах. - Спипал си дръжки.
Копелдак такъв.
По дяволите, ухото ми, копеле гадно!
Разкарай го от мен, Готвач. - Умник.
Ей, момчета.
Пипнах те! Сега те разбих!
Ама друг път, Готвач. - Ей, пичове.
Издърпа ми шибания... - Ей, момчета.
Сключих сделка с хората от Хау Фат.
Разбрахме се за два варела с гориво срещу няколко часа със мацките.
Чакай, чакай, капитане!
Да не ме будалкаш?
Не. Хващайте два варела и ги занесете до голямата палатка.
Хайде!
Капитане.
Даваш горивото ни срещу мис Плейбой за месеца ли?
Не, срещу мис Плейбой за годината, Вожде.
Стопли ги, скъпа! Стопли ги!
Капитане, претърпяхме престрелка и горивото ни свършва...
Искам поне да ми кажеш биваше ли си я?
Сключих сделката за всички ни, Вожде. Устройва ли те?
Тук да няма някакви женки, а? - Някакви какво?
Нищо, капитане. Ще остана в лодката.
Ей, капитане, помогни малко.
Да ти кажа, имам...
Имам всичките ти снимки.
Имам плаката, рецензията за мис на месеца...
Конкурса за мис на годината.
Имам дори календара.
От къде накъде си имаш птиче?
Играех момичето-птица в Буш Гардънс.
Буш Гардънс? - Там обучавах птиците.
Ти си...
Ти си мис Декември, нали? - Мис Май.
Излиза ли?
Мис Декември беше с черна коса. - Ей там е.
Тази не ми е от обикновените птици.
Хайде. Искаш ли да хапнеш? Клъвни си.
Да бъдеш мис Плейбой на годината...
е най-самотното преживяване, което си представям.
То е като... Опитай се да изразиш...
чувствата си пред някого и да покажеш сърцето си...
Да, искам да чуя за номера ти с птиците.
Ще се радвам да го чуя.
Но ще имаш ли нещо против да сложиш...
Би ли сложила черната перука заради мен, моля те?
Там е и стъклената стена между теб и...
такова невидимо стъкло.
Виждат как се движи устата ти.
Възпитавах птици поне две години...
Много е красиво. -...в Буш Гардънс.
Това падаше над дясното ти рамо. А това беше отворено тук.
Но не могат да чуят какво казваш.
Обучавах ги да стоят на главите си и да карат велосипед...
Дясната ти ръка беше...
Ей, Готвач!
Махай се оттук! - Хайде!
С теб ли иска да говори ? - По-късно. Дай ми 15 минути.
Не можеш да ги накараш да чуят това, което се опитваш да кажеш.
Можеш ли да се наведеш ето така? Точно така.
Дупето ти се подаваше съвсем малко... Ей, да ти го начукам!
15 минути!
Затова се опитвах толкова отчаяно...
да покажа някому, че имам талант.
Новоизлюпените папагалчета Ара.
Виждал ли си новоизлюпено Ара? - Това стои малко отворено.
Целите са сини... - Няма ли да се разкараш?
Имам си права!
Карат те да правиш неща, които не искаш...
Като тази снимка.
Започнах да се отвращавам от себе си.
Беше леко наведена напред. Дупето ти се подаваше съвсем малко.
Обичах да обучавам птици. - Ето това е.
Това е. Това е много... Това е то.
Красива си. Искам просто...
Знаеш ли, не е за вярване.
Аз, Джей Хикс. Не мога да повярвам, че наистина съм тук.
Може би не съм способна да имам връзка...
с красиво и невинно момче.
Само си помисли, ако не беше виетнамската война...
Никога нямаше да те срещна, мис Декември.
Мис Май.
Иска ми се... Иска ми се да намеря...
поне един човек...
който да сподели гледната ми точка.
Целуваш се като птичка!
Господи! Целуни ме! Целуни ме!
Кой е тоя?
Подлудяваш ме! Целуни ме! - Обичам птици!
Свършихте ли вече?
О, мамка му!
Като птица! Оправи ме като птиците!
Лети, лети! Вкарай ми го!
Лети! - Мога да летя като орел!
Лети като орел! - Подлудява ме!
Истински ме подлудява!
Ланс, това е бил нечий син.
Ланс,има неща, които те ме карат да правя...
неща, които не искам да правя.
Казват ми "Дръпни лентите между краката си."
Не исках да го правя.
Но те казаха, че това се очаква от мен...
че това е, което хората искат да видят.
Ти кой си? - Аз съм следващия, г-жо.
По дяволите, не знаех, че си девствен.
Не знаех, че никога не си бил с мацка. - Шибай се, скапаняк.
Съжалявам за това.
Ако знаех, щях да те закарам в Ню Орлиънс.
Майната ти!
Ще те представя на... - Слизай долу, готвач.
Продължавайте, момчета, продължавайте!
Да вървим в Ню Орлиънс.
Аз ще те поправя.
Слизай долу, Готвач.
Искам да счупя шибаната ти глава!
Слизай долу, Готвач.
Кога смяташ да го направиш?
Готвач! Казах веднага!
Готвач, зарежи го!
Остави го! Чу ли какво казах?
И престани да плямпаш!
Това не е армията.
Ти си моряк!
Престани с тези войнишки номера
и престани да пушиш тази дрога!
Чуваш ли ме?
Ланс, за какво ти е тази зелена боя?
Камуфлаж.
Какво е това?
За де не те видят. Те са навсякъде.
Бъди внимателен там, човече.
Имаш работа да вършиш.
Плоскодънна лодка ляво на борд.
Плоскодънна лодка отляво на борд.
Нека хвърлим един поглед.
Ланс, дай ги тук!
Чистия, на М60-цата. Готвач, вземи M16-ката.
Чистия, хвани тази М60-ца!
Какво има, Вожде?
Ще направим рутинна проверка.
Нека забравим редовните проверки и да ги пуснем да си ходят.
Тези лодки доставят провизии.
Ще хвърля един поглед.
Вожде, мисията ми има предимство.
Нямаше да си тук, ако не бях аз.
Докато не стигнем местоназначението ви,
тук си просто пътник, който се вози.
Приготви се, Ланс. Хвърли въжето!
Добре, хайде.
Да приключваме с това.
Погледни в този трюм. Изкарай хората от там.
Хайде. Побързай, копелдак!
Мърдай, жълтур!
Дръж си очите отворени, Чистия.
Ясно, Вожде.
Това са те. Да, те са окей.
Качи се на борда и претърси. - Нищо няма там.
Качи се на борда и претърси. - Само кошници и патици.
Банани. - Няма нищо.
Какво ти става? Качи се и претърси.
Погледни. Една коза и малко риба.
Готвач... - Няма нищо...
Качи се на тази лодка! - На нея няма нищо!
Качвай се! - Добре! Размърдай се, задник!
Проклятие! - Прасета. Погледни. Манго.
Какво има в чувала за ориз? - Ориз.
Добре, погледни там! - Шибана риба.
Още кокосови орехи. - Ориз. Тук има ориз.
Какво има в тази кошница?
Разкарай се от там! Хайде.
Готвач, провери тази кошница.
Млъкни, жълтур.
Нищо. - Какво има в кутиите?
Нищо. - Погледни в тенекиената кутия.
Само шибан ориз! Това е всичко!
Провери жълтата кутия. - Нищо!
Тя седеше на нея.
Готвач!
Копелдаци! Копелдаци!
Копелдаци!
Хайде! Да ги убием всичките!
Задръж!
Да ги изтребим до крак!
Задръж!
Защо не? Исусе Христе!
Защо, по дяволите, не?
Чистия?
Добре съм.
Добре ли си, Ланс?
Шибани лайна!
Видя ли какво крие, а?
Добре ли си?
Видя ли за какво бяга?
Беше шибано кутре.
Шибано кученце.
Дай ми това куче!
Не!
Дай ми го!
Не! Дай ми шибаното куче, задник!
Да ти го начукам!
Вземи и шибаното манго!
Искаш ли това?
Готвач, движи се зад теб.
Готвач, тя се движи зад теб.
Провери я!
Хайде, Чистия, помогни ми.
Помогни му.
Шибана...
Полека. Само по-полека.
По-бавно и по-полека.
Успокой се.
Чакай малко.
Диша ли, Готвач?
Ранена е.
Кърви.
Качи я на борда. Ще я закараме до армията на Виетнам.
Какви ги приказваш?
Ще я закарам при приятели.
Тя е ранена, не е мъртва.
Махай се от там, Готвач.
Капитане, в устава пише...
Майната ти. Майната им.
Казах ти да не спираш. Да тръгваме.
Беше път, който трябваше да извървим, за да можем да живеем със себе си.
Можехме да ги срежем наполовина с картечницата,
и после да им окажем първа помощ.
Това беше лъжа.
С колкото повече лъжи се сблъсквах,
толкова повече ги мразех.
Тези момчета никога нямаше да ме гледат по същия начин,
но аз се чувствах сякаш знам някои неща за Курц,
които не бяха в досието му.
Мостът До Лунг беше последният армейски пост
по река Нунг.
Отвъд беше само Курц.
Ланс.
Хей, Ланс, какво мислиш?
Красиво е.
А? Какво ти става?
Държиш се малко странно.
Знаеш, че си пазих последната таблета ЛСД?
Да.
Изхвърлих я.
Изхвърлил си ЛСД?
Надалеч.
Приятели!
Приятели! Приятели!
Закарайте ме в къщи! Проклятие!
Шибана брегова полиция! По дяволите. Искаш да умреш ли?
Закарайте ме в къщи!
Копелдаци!
Хей! Шибана полиция!
Не ме оставяйте!
Мамка ви!
Ще получиш каквото си заслужил!
Има ли капитан Уилърд на борда?
Да.
Кой е?
Лейтенант Карлсън, сър.
Разкарай тази светлина от мен!
Изпратен съм с това от На Транг
преди три дни, сър.
Очаквахме ви тук по-рано.
Това е поща за лодката.
Не знаете колко щастлив ме прави това, сър.
Сега мога да се махна от тук... ако намеря начин.
Вие сте на гъза на географията, капитане!
Капитане, къде отивате?
Трябва да намеря един човек.
Трябва ми малко информация.
Ще се срещнем от другата страна на моста.
Някой да отиде с него.
Готвач.
Аз ще отида.
Аз искам да отида.
Човече, слушай музиката.
Къде мога да намеря командващия офицер?
Точно при него си дошъл,
кучи син!
Ланс!
Слез тук!
Все още ли имате командващ офицер тук?
Бевърли Хилс.
Какво?
Направо по пътя,
има един бункер, викаме му Бевърли Хилс.
Къде другаде мислиш че може да бъде?
Проклятие! Стъпи на лицето ми.
Мислех че си мъртъв.
Сбъркал си.
Казах ти да спреш да се ебаваш с мен!
Мислиш че си много лош, а негро?
По какво стреляш, войнико?
А ти, по дяволите, какво мислиш?
Съжалявам сър.
Има жълтури до жицата.
Мисля че ги убих.
Нищо не си застрелял, човече. Слушай.
Той се опитва да извика приятелите си. Изпрати светлинен сигнал.
Мислиш че си много лош, а негро?
Всички са мъртви, глупако.
Под телата има един, още е жив.
Кой е командващия офицер?
Да не си ти?
Мислиш че си много лош, а?
Имам нещо за задника ти, чернилко!
Имам нещо за теб!
Той е под телата, човече.
Върви да извадиш Хлебарката, негро!
Аз ще извадя Хлебарката.
Върви го извади.
Хлебарка.
Имате жълтури по жиците.
Чуваш ли го?
Ланс!
Чуваш ли го?
Добре, хвани го.
Хей, новобранци! Да ви го начукам!
Чу го там по жицата, нали?
Да.
Ще ви убия, новобранци!
Имаш ли нужда от светлинен сигнал?
Не.
Той е близо, човече.
Той е много близо.
Новобранци, да ви го начукам!
Новобранци! Да ви ...
Копелдак.
Хей, войнико.
Знаеш ли кой командва тук?
Да.
По дяволите.
Вожде, двама души бяха току-що издухани от моста.
Дръж се, човече. Ще се оправиш.
Какво е това?
Поща.
По-късно пощата. Наблюдавай дърветата.
Няма нафта,
но взех малко амуниции.
Мърдай.
Намерихте ли командващия офицер, капитане?
Тук няма шибан командващ офицер.
Просто да вървим.
Накъде, капитане?
Знаеш накъде, Вожде.
Сега си сам, капитане.
Още ли искаш да продължиш?
Като този мост - ние го строим всяка нощ,
Чарли го взривява отново.
Само за да могат да кажат генералите, че пътят е отворен.
Помисли за това.
Кой го е грижа?
Просто ни закарай нагоре по реката!
Готвач, на носа.
Чистия, бъди готов. Да тръгваме!
Чий е този пакет?
Имаш още един, чистия.
Без майтап. Чакай, това ли е?
Това е за теб. Ланс!
Г-н Л. Б. Джонсън. Ето и на теб.
Далече, човече. Добре!
Очаквах това.
Имам още едно.
Получих колетче от Ева.
"Ланс, надявам се че си добре."
Добре съм!
Ще се върна обратно при Антоан.
Как, по дяволите, мога да забравя, човече?
Човече, знаеш че това е най-доброто.
"Никога няма да има
друго място като Дисниленд, или може би има? Кажи ми."
Джим, тука е. Наистина е тук.
"Има нови сведения относно мисията ви
които трябва да ви предадем.
Преди няколко месеца един човек получи мисия,
идентична с вашата. Имаме основания да вярваме,
че сега той работи заедно с полковник Курц.
Сайгон го водеше изчезнал по време на операция
заради семейството му, но те вече го смятаха за мъртъв.
Тогава прихванаха това писмо, което се беше опитал да изпрати на жена си.
Продай къщата, продай колата продай децата, намери си друг.
Забрави всичко. Никога няма да се върна. Забрави го."
Капитан Ричард Колби.
Той беше с Курц.
Дисниленд.
По дяволите, човече, това е по-добро от Дисниленд.
"Чарлз Милър Менсън
заповядал избиването на всички у дома си
в знак на протест."
Това наистина е извратено, нали?
Лилава мъгла. Погледни.
Ланс, дай ми тази цигара.
Имам касетка от мама.
Наистина, човече.
Хей, Вожде, дръпни си яко.
Ева не може да си ме представи във Виетнам.
Тя си ме представя в къщи как пия бира, гледам телевизия.
Хей, Ланс, човече.
Горещ картоф! Горещ картоф!
Толкова се радвам че реши да се присъединиш към...
Хей, Ева не е сигурна
дали може да имаме взаимоотношения.
Аз съм тук, отдалечен на 13 000 шибани мили,
и се опитвам да поддържам взаимоотношения със задника си.
...това е повече от което мога да кажа
за някои от приятелите ти. Ако тази касетка я бива,
ще накарам татко и семейството да ти изпратят касетка.
Хей, Ланс.
Там! Ей там!
Копелдак!
Готвач! Готвач! Провери Чистия!
Капитане, ударен е. Чистия е ударен!
Къде отиде кучето?
Ланс, провери Чистия!
Къде е кучето? Трябва да се върнем и да вземем кучето!
Хей, Чистия!
Хей.
Хей, приятел!
Приятел, не може да умреш, гадняр такъв!
Хей, приятел!
"Така че се надявам много скоро,
но не прекалено скоро,
а много скоро,
ще имам много внуци,
които да обичам и глезя.
Тогава, когато жена ти си ги вземе,
ужасно ще ми се ядоса.
Дори и леля Джеси и мама
ще дойдат да празнуват завръщането ти.
Баба и татко се опитват да съберат достатъчно пари,
за да ти купят кола,
но не им казвай, защото това е нашата тайна.
Както и да е, пази се,
стой далеч от куршумите,
и се върни жив и здрав,
защото те обичаме много.
С любов, мама."
Задръж.
Хвърли ми бинокъла.
Ланс, M16-ката на носа.
Готвач. Готвач. На картечницата.
Мамка му.
Покрий капитана, Ланс.
Покрий капитана.
Те са французи. Французи са.
Вземи оръжието! Вдигни го, вдигни го!
Стой мирен. Капитане.
Добре, свалете оръжията си.
Изгубихме един от нашите.
Ние, французите, винаги отдаваме почит на смъртта на съюзниците си.
Всички сте добре дошли.
Казвам се Юбер Демаре.
Това е семейната ми плантация.
Такава е от 70 години.
И такава ще бъде, до смъртта ни.
Капитане, приемете флага на Тирон Милер...
от името на признателен народ.
Храната е наистина страхотна, нали? Виното, сосовете.
Не е за вярване. Може ли да говоря с готвача?
Готвачът говори само виетнамски.
Без майтап? Да готви така, а дори да не говори френски?
Ей, Ланс, готвача бил жълтур.
Това е Бодлер. Много жестока поема за деца.
Но на тях им е нужна, защото и животът е много жесток.
Както можете сам да се убедите.
Атаката е отблъсната от семейството.
Само в тази война.
Виетконгци - 58. Северновиетнамци - 12.
Южновиетнамци - 11.
Американци - 6?
Да. Е, сигурно има и грешки.
Мога ли да ви представя кап. Уилърд. Той е от парашутния надзор.
Мадам Саро.
Капитане.
Извинявайте, капитане. Става въпрос за малка история...
за Париж и за хората, умиращи от глад през войната.
Всички били около масата, царяла тишина, и някой казал...
"Минава един ангел."
А друг отвърнал: "Хайде да го изядем."
Колко време ще останете тук?
Вечно.
Не, не. Исках да кажа...
защо не се върнете обратно у дома, във Франция?
Обратно у дома? - Това е домът ни, капитане.
Рано или късно, ще ви...
Не разбирате манталитета ни...
Манталитета на френски офицер!
Първо загубихме през Втората световна война.
Не казвам, че вие, американците, сте спечелили, но ние загубихме.
О, папа...
В Диен Биен Фу - загубихме. В Алжир - загубихме.
В Индокитай - също!
Но тук няма да загубим!
Ще задържим това парче земя.
Никога няма да го изгубим. Никога!
Вие, американци,
през 1945 г, да...
след Японската война, вашият президент Рузвелт...
не искаше французите да останат в Индокитай.
Затова...
вие, американците направихте Виетмин.
Какво иска да каже?
Да, истина е. Виетконг е измислен от американците.
От американците?
Сега сте на мястото на французите...
и Виетмин се бие срещу вас.
Какво можете да направите?
Нищо. Абсолютно нищо.
Виетнамците са много интелигентни. Никога не знаете какво си мислят.
Руснаците, които им помагат. "Елате и ни дайте парите си.
Ние сме комунисти. Китайци, дайте ни оръжие. Ние сме братя"
Те мразят китайците!
Може би мразят американците по-малко от руснаците и китайците.
Искам да кажа, че ако утре виетнамците станат комунисти...
те ще бъдат виетнамски комунисти.
А това е нещо, което вие, американците никога не ще разберете.
Не знам.
Може би в бъдеще ще можем да направим нещо с Виетмин.
Не разбирате ли?
Виетконгците казват "Махайте се, махайте се!"
Това е краят за всички бели в Индокитай.
Дали сте французи или американци - няма значение.
"Вън." Искат да ви забравят. Вижте, капитане.
Вижте, това е истината. Едно яйце.
Белтъкът го няма...
но жълтъкът остава!
Когато бях в Сайгон, говорих с един американски политик.
Той го обясни много добре. Каза така: "Виж,
вчера беше Корея. Днес е Виетнам.
Утре - Тайланд, Филипините...
след това - сигурно Европа."
Хайде де. Защо да не е Европа?
Вижте какво стана наскоро в Чехословакия.
Дори преди Втората световна война американците знаеха точно какво става.
Не искаха тази гадост да победи! Лефевр!
Всички бели сте лайна.
Те се борят... борят се за свобода.
Свобода ли? Глупости.
Френски глупости. Американски глупости.
Диен Биен Фу, там е истината.
Всички войници знаят, че вече са мъртви.
Знаете ли нещо за Диен Биен Фу?
Да, знам. - Не, не знаете.
Не и в действителност. - Диен Биен Фу беше грешка.
Военна грешка.
Грешка ли? Доброволна грешка!
Доброволна!
Всички войници знаеха. Ние знаехме, че ще умрем.
Генералите и полковниците мислеха, че за виетнамците е невъзможно...
да качат оръдие горе, в планината.
Но те го направиха. После изчакаха да завали.
Когато заваля, самолетите не можеха да летят там.
Парашутистите ни скачаха от 90 метра.
Нали знаете, 90 метра... 70 метра.
Това беше лудост. Нито една армия в света не може да го направи.
А те го сториха, за да умрат с приятелите си.
Френската армия беше пожертвана.
Пожертвана от политици, които са в безопасност у дома си.
Поставиха армията в невъзможна ситуация, в която не можеха да спечелят.
Студентите маршируваха в Париж...
протестираха, правеха демонстрации.
Пронизваха войниците в гръб.
Войниците хвърляха гранати, а те не се взривяваха.
Всеки би се провалил...
"Съюзът на френските жени": "Ние сме за виетнамците."
Изменници! Комунистически предатели у дома.
Диен Биен Фу, добре.
Французите са лайна, а?
На никого не му пука. Никой не иска...
Защо вие, американците, не се поучите от нас и от нашите грешки?
Мон Дьо, с вашата армия, с вашата сила...
с вашата мощ можете да спечелите, ако искате!
Можете да спечелите.
Знаете ли, сигурен съм, че можем да направим нещо.
Сигурен съм.
Никога не съм сторил зло на хората тук.
Точно така, но комунистите у дома никога не са били предатели.
Комунист! - Социалист!
Лека нощ, капитане. Той е социалист, да знаете.
Можем да останем. Знам, че можем да останем. Можем.
Винаги сме помагали на хората.
Работим с тях.
Можем да бъдем приятели, разбираме се.
Виждате ли, капитане, когато дядо ми...
и чичото на баща ми дошли тук...
тук нямало нищо... нищо.
Виетнамците били нищо.
Затова сме работили усърдно...
Много усърдно, докарахме...
каучукът от Бразилия, и го засадихме тук.
Взехме виетнамци, работихме с тях...
направихме нещо...
от нищото.
Затова, когато ме питате защо искаме да останем тук...
искаме да останем тук, защото е наше... принадлежи ни.
Сплотява семейството ни.
Ние за това се борим.
Докато вие, американците, се биете за...
най-голямото нищо в историята.
Съжалявам, капитане. Ще проверя дали хората ви имат нужда от помощ за...
да поправят лодката ви...
тъй че да можете да продължите да воювате.
Извинявам се от името на семейството си, капитане.
Всички сме изгубили доста неща тук.
Юбер - жена си и двама синове.
Аз изгубих съпруг.
Разбирам.
Изморен сте от войната.
По лицето ви си личи.
Същото беше и в очите на войниците от нашата война.
Наричахме ги "Les Soldats Perdus" -
изгубените войници.
Ако искате, може да пийнем коняк.
Трябва да... видя хората си и...
Войната ще продължи и утре.
Да, предполагам, че сте права.
Забелязах, че не пихте вино.
Не, не пия вино.
Обичам коняк, но сега не искам, благодаря ви.
Е...
тогава аз... ще трябва да пия сама.
Ще се върнете ли след войната в Америка?
Значи сте като нас... домът ви е тук.
Знаете ли защо не можете да преминете през една река два пъти?
Да. Защото вечно се движи.
Приготвях лула за съпруга си.
Беше заради морфина, който вземаше, заради душевните си болки.
Беснееше и плачеше, изгубеният ми войник.
И аз му казах: "Двама сте,
не забелязваш ли?
Един, който убива, и един, който обича"
А той ми каза...
"Не знам дали съм животно или Бог."
Но ти си и двете.
Искаш ли още?
Само това, дали си жив има значение.
Ти си жив, капитане.
Това е истината.
Двама сте, не забелязваш ли?
Един, който убива...
и един, който обича.
Нищо не виждам. Спираме.
Не си упълномощен да спираш тази лодка, Вожде.
Нищо не виждам, капитане.
Спирам тази лодка.
Няма да рискувам повече животи.
Аз командвам тук, по дяволите. Ще правиш каквото кажа.
Виждаш ли нещо, Готвач?
Защо, по дяволите, не атакуват, човече?
Ей, гледай тук, Вожде!
Хайде.
Ланс, на картечницата.
Беше близо.
Беше много близо.
Още не можех да го видя, но го чувствах,
сякаш лодката беше засмукана нагоре по реката
и водата течеше обратно в джунглата.
Каквото и да се случеше,
нямаше да е така, както бяха решили в На Транг.
Стрели!
Готвач!
Готвач, открий огън!
Ланс, огън!
Готвач!
Готвач, всичко е наред! Спри стрелбата!
Това са просто малки стрели-играчки!
Престани! Тишина!
Вожде, кажи им да прекратят стрелбата!
Просто се опитват да ни изплашат.
Млъквай!
Не можеш да ни изкараш от тази бъркотия.
Защото не знаеш къде по дяволите отиваш.
Знаеш ли?
Ти, кучи син!
Копие.
Мисията ми е да отида в Камбоджа.
Там има един полковник от зелените барети,
който е полудял. Аз трябва да го убия.
Това е дяволски типично.
По дяволите! Шибана виетнамска мисия.
Аз приключих, а трябва да отидем там горе,
така че може да убиеш някой от нашите.
Това е велико! Това е просто велико, човече!
По дяволите! Това е шибана лудост!
Мислех си, че отиваш да взривиш някой мост,
железопътна линия или нещо такова.
Съжалявам. - Не. Не, чакай.
Ще отидем заедно с лодката.
Ще отидем с теб. Ще отидем там, но с лодката.
Окей?
Част от мен се боеше от това, което щях да намеря
и от това, какво щях да направя, когато отида там.
Знаех за рисковете...
или си мислех че знам.
Но това, което чувствах най-силно,
по-силно и от страха,
беше желанието да се изправя пред него.
Просто продължавай.
Ланс, дръж ръцете си по-далече от оръжието.
Всичко е наред! Всичко е наред!
Всичко е одобрено!
Не отивам там! Копелетата ни атакуваха!
Хайде! Удари ги със сирената, човече!
Удари ги със сирената!
Там има мини, и там също!
И внимавай. Проклетите маймуни да не те ухапят.
Леле. Това е красиво.
Дай я насам, към мен.
Аз съм американец.
Да! Американски цивилен. Здрасти, янки.
Здрасти. Американец.
Американски цивилен. Всичко е наред.
Имаш цигари. Ето за това мечтаех.
Готвач...
Кой си ти?
А ти кой си?
Аз съм фоторепортер.
Отразявам войната от 64-та.
Бил съм в Лаос, Камбоджа, Нам.
Ще ти кажа едно нещо. Тази лодка е пълен хаос.
Кои са тези хора?
Те си мислят че си дошъл да...
да ги отведеш. Надявам се че това не е истина.
Кого да отведа?
Него! Полковник Курц.
Това са все негови деца, човече, До където виждаш.
По дяволите човече, тук всички сме негови деца.
Можем ли да говорим с полковник Курц?
Хей, човече, с полковника не се говори.
Ти го слушаш.
Човекът ме просветли.
Той е поет-воин, в класическия смисъл.
Искам да кажа, понякога му казваш "здрасти".
Той просто те отминава. Дори няма да те забележи.
И тогава изведнъж те сграбчва, хвърля те в ъгъла, и казва,
"знаеш ли че 'ако' е средната дума на 'живот'?
Ако можеш да се довериш на себе си, когато всички се съмняват в теб..."
Аз не мога... Аз съм нищо.
Той е велик човек.
Трябваше да съм чифт скапани щипки,
дерящи по дъното на тихи морета.
Стой при лодката.
Не отивай без мен, окей?
Искам да направя снимка.
Той може да бъде ужасен, може да бъде подъл,
и пак да е прав. Той води война.
Той е велик човек.
Искам да кажа...
Бих искал да имам думите. Бих искал да имам думите.
Мога да ти разкажа един пример...
На другия ден искаше да ме убие. - Защо ще иска да те убие?
Защото го снимах.
Каза ми, "Ако пак ме снимаш,
ще те убия."
И не се шегуваше.
Просто стой ниско, дръж се тихо,
Снишавай се, разбираш ли?
Отново става приветлив. Наистина става.
Но никога не... Недей да...
Но недей да съдиш полковника.
Не трябва да съдиш полковника
като обикновен човек.
Окей, гледай сега.
Това са американци! Американци!
Почувствай вибрациите на това място.
Дай да те снимам.
Хей, можете ли... Ало?
Може ли да подържите това за минута?
Колби.
Главите. Гледаш главите.
Ей, понякога отива доста далече.
Той е първия, който ще го признае.
Той е полудял. - Грешно! Грешно!
Ако можеше да го чуеш само преди два дни...
Ако тогава можеше да го чуеш. Щеше ли да го наричаш луд?
Шибан американец.
Просто исках да говоря с него.
Е, човече, той замина.
Изчезна в джунглата, с хората си.
Ще го почакам.
Той се чувства добре с хората си. Забравя себе си, когато е с хората си.
Забравя себе си.
Капитане.
Може би трябва да изчакаме в лодката.
Окей, Готвач.
Ще се върнем за известно време в лодката.
Да. Стой с Ланс.
Този полковник е хахо, човече.
То е по-зле и от луд... Той е зъл.
Това е устроил човекът тук.
Човече, това е шибано езическо идолопоклонничество!
Огледай се. По дяволите, той е ненормален.
Значи ще ми помогнеш?
Да ти помогна? Шибана работа, ще ти помогна.
Ще направя всичко, за да се махна от тази кланица.
Можем да им взривим задниците. Те така са се разпръснали,
че няма и да разберат.
Не се страхувам от тези шибани черепи,
олтари и простотии.
Мислех си, че ако умра на такова лошо място,
тогава душата ми ще може да отиде в рая.
Но сега...
По дяволите.
Искам да кажа, че не ме е грижа, къде ще отиде
след като няма да е тук.
И какво искаш да направиш? - Ще убия този задник.
Махай се от тук.
Трябваш ми за да ме чакаш тук.
Ще отида с Ланс, да потършуваме наоколо,
да проверя мястото,
и да видя дали мога да намеря полковника, окей?
Какво искаш да направя?
Проклятие.
Ето, вземи радиото,
и ако не се върна до 22:00 часа,
ще се обадиш за въздушен удар.
Въздушен удар?
Кодът е "Всемогъщ,"
координатите са 0 - девет -2-6-4-7-1-2.
Всичко е там.
0 - девет -2-6-4-7-1-2.
Всичко, което видях ми говори, че Курц е полудял.
Мястото беше пълно с трупове...
Северновиетнамци, виетконгци, камбоджанци.
Ако все още съм жив,
това е защото той така иска.
Хей!
Там миришеше на бавна смърт.
Малария...
Кошмари.
Това беше края на реката.
Откъде си, Уилърд?
От Охайо съм, сър.
Там ли си роден?
Да.
И къде точно?
В Толедо, сър.
Колко далече си от реката?
Река Охайо ли, сър?
Аха.
На около 200 мили.
Веднъж отидох до реката, когато бях малък.
Има едно място в реката...
не мога да си спомня.
Трябва да е било плантация с гардения
или цветна плантация по едно време.
Сега всичко е диво и обрасло,
но за около 5 мили,
можеш да си помислиш, че раят е паднал на земята
във формата на гардении.
Обмислял ли си някога...
истинската свобода?
Свобода от мнението на другите...
дори и от собствените ти мнения?
Казаха ли защо... Уилърд...
защо искат да прекратят командването ми?
Бях изпратен на секретна мисия, сър.
Вече не е секретна, нали?
Какво ти казаха?
Казаха ми...
че сте...
съвсем побъркан.
И, ъ...
че вашите... методи са...
нездрави.
Методите ми нездрави ли са?
Аз не виждам...
никакви методи... изобщо, сър.
Очаквах... някого като теб.
А ти какво очакваше?
Ти убиец ли си?
Аз съм войник.
Не си нито едното, нито другото.
Ти си момче за поръчки...
изпратено от служителите в бакалията...
да прибере една сметка.
Защо, а?
Защо свястно момче като теб
иска да убие един гений?
Много добре се справяме, а?
Защо?
Знаеш ли...
знаеш ли... че човекът...
човекът наистина те харесва?
Харесва те. Наистина те харесва.
Но...
има нещо предвид за теб.
Не си ли любопитен за това?
Аз съм любопитен.
Много съм любопитен.
А ти любопитен ли си?
Там става нещо, човече.
Знаеш ли нещо?
Аз знам нещо, което ти не знаеш.
Правилно, момче.
Човекът е с ясен разсъдък,
но душата му е полудяла.
О, да.
Мисля, че той умира.
Той мрази всичко това. Мрази го.
Но човекът е, ъ...
Чете поезия на висок глас, нали?
И един глас...
Един глас...
Той те харесва, защото си все още жив.
Той има планове за теб. Аз няма да ти помогна.
Ти ще му помогнеш. Ти ще му помогнеш.
Какво щяха да кажат, когато той си отиде?
"Защото той умира, когато то умира,
Когато то умира, той умира." Какво щяха да кажат за него?
Че е бил благ човек, че е бил умен човек?
Имал е планове, имал е мъдрост?
Глупости, човече!
Аз ли трябва да съм този който да ги оправи?
Погледни ме - Грешно.
Ти.
Почти осем часа.
Боже.
Заспал съм.
Заспал съм и сънувам, че съм на тази лайняна лодка.
По дяволите.
Бяха ли минали осем часа?
Ало, Всемогъщия, Всемогъщия.
Тук е речен патрул Улична Банда.
Проверка на радиовръзката, край.
Патрул Улична Банда,
тук в Всемогъщия, в готовност, край.
О, Господи!
Списание Тайм.
Седмично списание.
22 септември, 1967. Брой 90...
Страница 12.
"Войната на хоризонта. Американците трудно ще повярват...
че САЩ печелят войната във Виетнам.
Въпреки това...
едни от най задълбочените изследвания...
на положението на конфликта, събрани до сега...
предлага важни доказателства, че силата на американската мощ...
две и половина години след голямото начало...
започва да се чувства.
Специалистите от Белия дом поддържат толкова мощен конфликт...
който може да докара врага до положение, в което...
просто да не е в състояние да се бие."
Това познато ли е?
"Тъй като Линдън Джонсън се бои, че американското общество...
не е в настроение да приеме оптимистичните му заключения...
може никога да не позволи докладът да бъде напълно обнародван.
Дори и така, той е достатъчно впечатлен от разкритията...
и достатъчно нетърпелив да обяви заключенията...
да позволи на експертите, работещи по въпроса...
да говорят за него с общи понятия."
Без дата, списание Тайм.
"Сър Робърт Томпсън...
който спечели победа над партизаните - комунисти в Малайзия...
сега e консултант в корпорация РАНД,
наскоро се върна във Виетнам, за да разясни ситуацията на президента Никсън.
Миналата седмица той каза на президента...
че нещата там са много по-добре...
и дори ухаят много по-добре."
На какво ти мирише, войнико?
Ще бъдеш свободен. Но под наблюдение.
Прочети това, когато имаш време.
Не ги губи.
Не се опитвай да избягаш. Ще бъдеш застрелян.
По-късно ще говорим за тези неща.
"Ние сме кухите хора,
Ние сме препарираните хора,
подпрени заедно с глави пълни със слама.
Уви! Сухите ни гласове, когато шепнем заедно,
са тихи и безсмислени
като вятър през суха трева...
О, той е там, вън.
Наистина е там, навън.
Образ без форма...
Оттенък без цвят.
Парализирана сила...
Жест без движение."
Знаеш ли какво казва човекът? Знаеш ли?
Това е диалектика. Много проста диалектика -
От едно до девет.
Без "може би", без предположения, без дроби.
Не можеш да пътуваш в космоса.
Не можеш да излетиш в космоса с дроби.
На какво ще кацнеш? 1/4, 3/8?
Какво ще правиш, когато тръгнеш от тук до Венера?
Това е диалектична физика.
Диалектичната логика е когато има само любов и омраза.
Или обичаш някого, или го мразиш.
Така завършва шибания свят.
Погледни в какви шибани лайна сме, човече!
Не с удар... С хленчене.
А с хленченето съм се разделил, момче.
По реката,
си мислех, че в мига, в който го погледна,
ще знам какво да правя.
Но това не се случи.
Бях вътре с него дни наред,
не бях под охрана.
Бях свободен.
Но той знаеше, че никъде няма да отида.
Знаеше повече от мен за нещата, които бих направил.
Ако генералите от На Транг
можеха да видят това, което видях аз,
дали все още щяха да искат да го убия?
Вероятно дори още повече.
Какво биха желали неговите хора у дома,
ако научеха в действителност колко далече от тях е отишъл?
Той скъса с тях,
и след това скъса със себе си.
Никога не съм виждал човек така разбит и разкъсан.
Виждал съм ужаси,
ужаси, които и ти си виждал.
Но нямаш право да ме наричаш убиец.
Имаш право да ме убиеш.
Имаш право да го направиш.
Но нямаш право да ме съдиш.
Невъзможно е с думи...
да се опише...
какво е необходимо...
за онези, които не знаят
какво означава ужас.
Ужас.
Ужасът има лице...
и трябва да се сприятелиш с ужаса.
Ужасът и страхът са твои приятели.
Ако не са, значи са страховити врагове.
Те са истински врагове.
Спомням си, когато бях със специалните части.
Сякаш беше преди хиляда века.
Отидохме в един лагер да ваксинираме едни деца.
Тъкмо напускахме лагера...
след като бяхме ваксинирали децата срещу полиомиелит,
и един старец дойде тичешком след нас,
и плачеше.
Не можеше да каже нищо...
Върнахме се обратно.
Бяха дошли и бяха отрязали всяка ваксинирана ръка.
Бяха струпани там на купчина, купчина от малки ръчички,
и си спомням...
Аз... аз...
Аз плаках.
Ревах като... като... бабичка.
Исках да изскубя зъбите си.
Не знаех какво искам да направя.
И искам да го запомня.
Не искам никога да го забравя.
Не искам никога да забравя.
И тогава разбрах, сякаш бях ударен,
сякаш бях застрелян с диамантен...
с диамантен куршум точно през челото.
Помислих си, "Боже мой! Геният на това,
геният, който би направил това."
Идеален, автентичен, завършен, кристален, чист.
Тогава разбрах, че са по-силни от нас
защото можеха да издържат това. Те не бяха чудовища.
Бяха хора, тренирани кадри.
Тези хора се биеха със сърцата си,
имаха семейства, имаха деца,
бяха пълни с любов,
но имаха силата,
силата...
да направят това.
Ако имах 10 дивизии такива мъже,
тогава неприятностите ни тук бързо щяха да приключат.
Трябва да имате мъже, които са морални,
и в същото време,
са в състояние да използват първичните си инстинкти,
да убиват без чувства, без страст,
без присъда.
Без присъда.
Защото съденето ни провали.
Тревожа се, че синът ми може да не разбере
какво се опитах да бъда,
и ако трябва да бъда убит, Уилърд,
бих искал някой да отиде до дома ми
и да разкаже на сина ми всичко.
Всичко, което съм направил, всичко което видя.
Защото няма нищо, което да мразя повече от...
смрадта на лъжите.
И ако ме разбираш, Уилърд,
ще направиш това за мен.
Улична Банда,
тук е Всемогъщия, край.
Улична Банда,
Тук е Всемогъщия чакам, край.
Улична Банда,
Тук е Всемогъщия, чакам.
Как ме чувате?
Щяха да ме направят майор за това,
а вече дори не бях в армията им.
Всички искаха от мен да го направя...
а той най-много.
Чувствах се, сякаш той беше там,
и ме чака за да махне болката.
Искаше само да си отиде като войник -
прав.
Не като смрадлив ренегат.
Дори джунглата го искаше мъртъв,
и тя е този, от когото той получаваше заповедите си.
"Обучаваме младежите си да хвърлят огън върху хората,
"но техните командири не им позволяват
"да пишат 'чукам' на самолетите си,
защото е неприлично."
Ужасът.
Пуснете бомбата. Унищожете ги всичките!
Викам Улична Банда.
Улична Банда, тук е Всемогъщия.
Чувате ли ме? Край.
Улична Банда,
тук е Всемогъщия...
Ужасът.
Ужасът...
Превод Георги Йорданов