МЕДИЦИНСКИ ИЗСЛЕДОВАТЕЛСКИ КОРАБ НА ОБЕДИНЕНИТЕ СИСТЕМИ "АУРИГА"
ЕКИПАЖ: 42 НА РЕДОВНА СЛУЖБА, 7 УЧЕНИ
Мама винаги казваше, че чудовища не съществуват.
Поне не истински.
Но те съществуват.
Съвършена е.
Внимателно.
Два сантиметра.
Пригответе камерата.
И...
...готово.
Но внимателно.
Господи!
Скоба.
А с нея какво да правим? Можем ли да я запазим жива?
Как е приемникът?
ПРИЕМНИК
Показанията й са добри.
Зашийте я.
Всички свършихте чудесна работа.
Как е днес нашият Номер осми? - Изглежда в добро здраве.
Колко добро? - Отлично.
Надхвърля всичките ни прогнози.
Погледнете тъканта около белега.
Виждате ли как се е прибрал?
Това е отпреди три дни? - Именно.
Добре.
Много добре.
Караш ни да се гордеем с работата си.
Недейте. Добре съм.
А сега опитай с това.
Ръка. - Близко.
Ръкавица.
Номер осем?
Плод. - Добре. Череши.
Безпрецедентно. - Абсолютно.
Функционира като напълно зрял възрастен екземпляр.
А спомените й? - Има големи пропуски.
Тя е в синаптичен дисонанс.
Изцяло е объркана.
Трудностите идват от биохимичния дисбаланс и емоционалния аутизъм...
Почакайте! Има спомени.
Защо има спомени?
Само предполагам, но това са наследени спомени,
предадени по генетичен път от извънземните, както и силата им.
А също и силно еволюирал инстинкт.
Много съм тъп. Ама, разбира се.
Неочаквано предимство от генетичната кръстоска. Как не се сетих за това!
Я да опитаме това.
Рипли?
Какво има?
Нали не смятате да ги унищожите? - Точно това смятам.
Генерале, няма проблем.
Елън Рипли умря, за да изтреби този вид. И на практика успя.
Не искам да подхване старото си хоби.
Това няма да се случи. - Няма да й кажем.
Ясно. И се предполага, че това трябва да ме успокои.
Идентификация, моля.
Моля опитайте отново.
Благодаря ви, генерал Перез.
Окончателното ми решение е, че веднъж да ме погледне странно, и я премахвам.
Що се отнася до мен, Номер осми е само парче месо.
Истинската находка тук е Нейно Величество.
Кога ще се репродуцира? - След броени дни.
Може би по-скоро.
Нужен ни е товарът. - Казах ви, на път е.
Вилица.
Цица. - Това е вилица.
А как...
Как те получихме ли?
Трудно. Използвахме замразени кръвни проби от "Фиори 16",
където си умряла.
И те създадохме отново. Клонирахме те.
"Фиори 16."
Говори ли ти нещо?
Спомняш ли си нещо?
То расте ли?
Много бързо.
Кралица е. - Откъде знаеш?
Тя ще се плоди.
А вие ще умрете.
Всички в компанията ще умрат.
В компанията?
"Уейлънд-Ютани." Бившите работодатели на Рипли-Осем.
Конгломерат за разработване на планети. Имали са договори за защита с армията.
Фалирали са отдавна, Гедиман. Много преди твоето време.
Купени са от "Уолмарт".
Жертви на войната.
Ще разбереш, че всичко се е променило значително от твоето време досега.
Съмнявам се.
Ние не работим на сляпо. Това е армията, а не някаква алчна корпорация.
Няма никакво значение.
Така или иначе ще умрете.
Това вълнува ли те?
Не разбираш какво искаме да направим.
Възможностите на този вид са огромни: нови сплави, нови ваксини.
Нещо, което досега не сме виждали в никой свят.
Трябва много да се гордееш.
Гордея се.
А самото животно
е удивително.
Потенциалът е невероятен. Веднъж само да го опитомим.
Да се търкаля? Да лежи като мъртво?
Да прикляка на задни крака?
Не може да го дресирате.
Защо не? С теб имаме успех.
ТЪРГОВСКИ ТОВАРЕН КОРАБ "БЕТИ" ЕКИПАЖ: 6 ДУШИ, НЕРЕГИСТРИРАНИ
Ей, синко, давам ти моя код за достъп.
Е, А, Т, М, Е.
Бихте ли повторили?
Глухар!
Знаеш ли, колкото и до съм свикнал с гледката
на жена, пристегната с колани към седалката...
Какво?
Изведи ни на траектория за спускане 3-0. И продължи успоредно.
Скъпи, готово е. - Браво, момичето ми.
Искаш ли нещо?
Едно кафе? - Нещо друго, докато се затопли устата ти?
Малко мляко.
Не навеждай носа, докато не стигнеш 600 м. Да ги постреснем.
Врийс. Кол?
По дяволите, ще пукнем!
ДЕМАГНЕТИЗИРАНЕ
Кол?
Има два палеца, едно око,
розов език
и чука като бог. Що е то?
Кажи!
Има два палеца, едно око, розов език
и чука като бог.
А сега да се насладим на гостоприемството на генерала, Кристи.
Чудно. Армейска храна.
Така ще е, докато всичко не тръгне в релси.
Тоест, ако местните са дружелюбни.
Така как е? - Добре.
Да очакваме ли проблеми?
От Перез, едва ли. Но не се знае. Не сме изпадали в подобна ситуация.
Какво ти става?
Малко упражнения в цел.
Врийс не се оплаква.
По дяволите!
Джонър, копеле такова! - Стига бе! И без това нищо не усещаш.
Знаеш ли какво си ти? Клониран копелдак!
Върни ми ножа.
Остави го.
Сръбнал е повечко от домашната.
Ножът.
Копелдачка!
Не ме предизвиквай. Ако се задържиш тук, ще видиш, че с мен шега не бива.
Време е да започнем да общуваме с по-добра класа хора.
Аз съм компютърът "Баща".
Добре дошли на бойния кораб "Аурига".
Пристъпете напред за претърсване за контрабанда и оръжия.
Моля докладвайте на медицинските офицери, ако пренасяте някаква зараза.
На нива от 7 до 12 е забранен достъпът за цивилни.
Благодарим ви за съдействието.
Минавай.
Горе ръцете, моля. - Какво?
Бихте ли си вдигнали ръцете, моля?
Забранено е да се внасят оръжия на борда, сър.
Моя рецепта.
Много по-опасна.
Добро посрещане, Перез. Какво, по дяволите, е това?
Да не те е страх, че шестимата ще отвлечем проклетия ти кораб?
Просто искам да съм сигурен, че никой от твоите задници
няма да се напие и да стреля в корпуса.
Все пак се намираме в космоса. - Ами?!
Как я караш?
Искаш ли да провериш количката?
Елджин, тези не се намират лесно.
Товарът ни също.
Нали няма да ми се правите на бедни?
Просто в наше време малко хора търгуват в брой.
Само онези, които искат да прикрият сделките си. Като вас например.
Едно питие? - Винаги.
Няма да се мъча да отгатвам, но си мисля,
че каквото и да става тук, едва ли е с одобрението на Конгреса.
Коя е новата мацка в екипажа ти?
Кол ли? Момиченцето, дето си играе на пирати?
Страшно я бива за чукане, нали?
Много й иде отръки да върти и гаечен ключ, бих искал да добавя.
Мисля, че окото на Врийс светна за нея.
И още как?! Такова хубаво дупе! Нали чаткаш за какво става въпрос?
Само дето си вре прекалено носа в сделката ни.
Не казвам, че я обвинявам. Цялата работа е доста съмнителна.
Това е военна операция.
Сериозно?!
Може и да греша, но си мисля,
че медицинските лаборатории не действат в извънграничното пространство.
Какво искаш? Какво мога да направя за теб?
За мен?
Легло и храна за два дни.
На Врийс може да му се прииска и друго. Ако няма да е нахално.
Не виждам никакъв проблем.
При няколко условия, обаче. - Условия.
Нито ти, нито някой от страхотния ти екипаж
няма да се доближавате до забранените зони.
Второ правило.
Никакви проблеми. Добро поведение.
Никакъв бой. - Без бой значи.
Моля насочете товара към медицинската лаборатория, зона "Г".
Следвайте маркировката.
Не се отклонявайте.
Състояние на товара - стабилно.
Формите на живот - запазени.
Жизнени данни - в нормата.
Достъпът до медицинската лаборатория е забранен за цивилни.
Благодарим ви.
Моля ти се. - Нали знаеш, че дългите най ме кефят.
Как е?
Да направим една игричка, а? Става ли?
Много те бива, малката.
Ако не щеш баскетбол, знам и други игри на закрито.
Я да видим! Подай топката.
И аз знам една игра. "Желязо в главата."
Достатъчно се позабавлява.
Какво, по дяволите, си ти?
Май нещо като хищник, а? - Да, продължаваме да се гордеем с нея.
Имате минута и 30 секунди, за да поръчате тази колекционерска ценност.
Господи, какво си сложил в това? Акумулаторна киселина ли?
Само за цвят.
Значи, бързо се учим.
Страхотно шоу.
Ей, туй не се намира лесно!
Що не идеш да се поразходиш!
Айде бе!
Много съжалявам.
Която кучка не го понася, няма работа при нас.
Идентификация, моля.
Опитайте отново.
Благодаря, генерал Перез.
Да не би да искаш да ме убиеш?
Вече няма смисъл.
Извадили са го от теб.
Къде е то? На кораба ли е?
За моето бебче ли питаш?
Не разбирам. Щом са го извадили, защо те държат жива?
Любопитни са. Аз съм последната им творба.
Мога да сложа край на всичко. Болката, кошмара. Само това мога да направя.
Защо си мислиш, че ще ти позволя да го направиш?
Коя си ти?
Рипли, Елън, лейтенант първи клас.
Номер 36706.
Елън Рипли умря преди 200 години.
Ти не си тя.
Не съм тя?
Коя съм аз? - Ти си нещо друго. Създание,
отгледано в някаква лаборатория.
И сега са го извадили от теб.
Не са извадили всичко.
Чувствам го.
Зад очите ми.
Чувам го как се движи.
Помогни да го спра, преди да плъзне навред.
Вече е твърде късно.
Не можеш да го спреш.
Неизбежното е станало.
Не и докато съм жива.
Няма да излезете живи оттук.
Не ме е грижа.
Наистина ли?
Само аз мога да спра всичко това.
Хайде, махай се оттук.
Търсят те.
Надявам се, разбираш, че беше неблагоразумно. Къде са приятелчетата й?
В столовата, сър. - Хванете ги веднага. И тихо!
Какво, по дяволите, става тук? - Мирише на измама, шефе.
Къде е другият? С инвалидната количка.
Да не си ме докоснал. Никога!
Що не ни кажеш какво е това. - Кажи за кого работиш.
Рен, те нямат нищо общо с това. - С кое?
Знаеш ли наказанието за терористична дейност?
В екипажа ми няма терористи. Какво искаш да кажеш?
Не ме интересува дали знаеш, или не. Довел си терорист на борда.
И доколкото зависи от мен, всичките ще умрете с нея.
Разбра ли?
Разбрах.
Не мърдай!
Спри! Хвърли оръжията!
Ти също, хвърли това чудо! Или ще му пръсна главата!
Не мога. Свързани са. - Аз не съм с вас.
Всички сте арестувани по член 8, за укриване на оръжие,
и по член 12, за убийство.
Цуни ми гъза. - Хвърлете оръжията...
Всички добре ли са?
Спокойно, войниче.
Охрана! Възникнал е сериозен проблем в столовата.
За това, че ме излъга, момиченце,
ще ти прережа гърлото и ще те оставя да пукнеш.
Не ви чуваме.
Не ви разбираме. Моля повторете!
Прави незаконни експерименти, развъжда...
Пречукай проклетата къртица. - Чуйте ме. Той развъжда извънземни.
Ако излязат на свобода, чумата "Лацерта"
ще ви се стори като детска забава. - Млъкни!
Чуйте.
Внимание, моля. Пробив в сигурността.
Медицинска лаборатория, ниво 15.
Да си ходим на "Бети". Докторът и войничето да ни изпратят.
Ами Врийс?
Внимание, моля.
Проникване на външни лица в клетка три.
Неоторизирано проникване в клетки пет,
седем, осем и десет.
Движение. - Евакуация.
Давай! - Евакуация.
Това не е учение.
Евакуация. - Качвайте се!
Внимание, моля. Засечено е нечовешко присъствие.
На нива 21, 23.
27.
14.
Ниво 38.
Ниво 39.
Евакуация. Към спасителните капсули.
Това не е учение.
Благодарим ви за съдействието.
Ще ти пръсна главата, мръсна гад!
Бързо! Насам!
Последна капсула готова за излитане.
Давай!
Приключете евакуацията веднага.
Граната.
Евакуацията не е приключена.
Засечено е присъствие на цивилни в зона "Х".
Внимание: главният кораб е обявен за необитаем.
Хайде! Да се махаме!
Къде си?
Внимателно, Хилард.
Дай ръка. - Вдигни го.
Дайте да го вдигнем. - Отдръпнете се!
Мамка му!
Кой, по дяволите, е сторил това? - Какво има тук?
Залегни! - Какво е това, по дяволите?
Не стреляй! Близо е до корпуса!
Какво е това? - Хайде, да се махаме!
Връщаме се.
Изтегляй се!
Хайде!
Отворете проклетата врата.
Не можем! Не можем да отворим вратата.
Трябва да се върнем. - Аз не се връщам. Върни се ти.
Какво, по дяволите...!
А ти на какво се надяваше?
Остави го.
Сега какво ще правим?
Същото, което и досега. Омитаме се оттук.
Ами ако има още?
Викам да останем тук, човече. Нека военните се оправят.
Къде са военните, мамка им? - Мъртви са.
Значи не ни трябва повече тоя задник. - Пусни го.
Ти го пусни. - Престанете!
Не си ти тоя, дето командва тук.
Докторе, онуй, дето уби приятеля ми,
от твоите лабораторни питомци ли е?
Остави го на мен. - Ще го оставя да те гръмне.
Колко още има там?
Дванайсет.
Сигурно са повече.
Е, кого трябва да изчукам, за да се махна от тоя кораб?
Аз съм насреща. Само че не точно тук...
Да се махаме.
Чакайте. От нея изкараха ония чудовища.
Рен я клонира, защото в нея имаше едно.
Тя не е човек,
а част от експеримента им. Ще се обърне срещу нас.
Не ми дреме каква е. - Прекалено опасна е.
Трябва да я оставим тук. - Идва с нас.
Не можем да й имаме доверие. - На никой нямам доверие.
За да оцелеем в тоя ад, трябва да се държим заедно. Ясно?
Трябва да вървим.
Още не е краят. Трябва да стигнем "Бети".
Хубаво е за сувенир.
Не ми се вярва, че ти направи това. - Кое?
Уби едно. Все едно да избиваш своите. - Изпречи ми се на пътя.
Ти кого очакваше? Дядо Коледа?
Мислех, че си хвърлил топа.
Къде е Елджин?
Мамка му! - Ами ако са плъзнали на "Бети"?
Засякохме ги в сектор "Ф". Защо ще се местят?
Не е нужно. Ако тръгнат нанякъде, ще дойдат тук.
Където има жива плът.
Ако искаме да стигнем бързо, трябва да зарежем сакатия.
Нищо лично. - Няма проблем.
Никого няма да изоставяме.
Дори теб, Джонър.
Кой е най-бързият изход? - Зад охладителната кула има асансьор.
Тръгва от върха на кораба и стига до ниво едно.
Ще ни изведе право на платформата. - Звучи разумно. Да действаме.
Движим се.
Какво? - Корабът се движи. Усещам го.
Корабът се движи безшумно. Няма начин да го усетиш.
Тя е права. - Движи се, откакто те атакуваха.
Стандартна процедура при извънредна ситуация.
При сериозен проблем корабът се връща в базата на автопилот.
И кога смяташе да ни кажеш?
Никой не ме е питал.
Къде е базата?
На Земята.
Чудесно. - Копеле.
Земята? По-скоро ще стоя тук с тия неща.
За колко време ще стигнем Земята? - За около три часа.
Трябва да взривим кораба.
Нищо няма да взривяваш!
Не и докато сме на кораба.
Като се махнем, прави каквото щеш, ясно?
Земята, човече! Това бунище!
Чисто е.
Чух, че си и преди си ги засичала тия гадини.
Вярно е.
И какво направи?
Умрях.
Не натам!
Хайде!
Няма време за разглеждане на забележителности.
Недей.
Убий...
...ме.
Не го прави!
Кое да не правя?
Че какво толкова се впрегна?!
Само изхаби амунициите.
Да вървим.
Женски фасони.
Сънувам ли или това е, дето го докарахме ние?
Същото.
Тук не е безопасно. Не спирайте.
Махни се от мен!
Пусни желязото!
Пусни го.
Кои сте вие бе, хора?
Какво става тук? - Успокой се.
Ще се измъкнем от тоя шибан кораб-призрак.
Какъв кораб?
Къде съм?
Бях в криогенна камера, нали? На път за Зарем.
Бях в работен екипаж за никеловите рафинерии.
Събуждам се... Само знам, че нищо не разбирам.
Видях куп ужасии.
Идваш с нас. Тук е много опасно.
Оставете го.
Майната ти! Няма да го оставим.
В него има едно. Надушвам го.
Вътре в мен?
Какво има вътре в мен?
Не ща някое да се излюпи до задника ми.
Много е рисковано. - Какво има вътре в мен?
Не можем да го изоставим. - Ти нали дойде да ги унищожиш?
Какво е в мен? - Не може ли да се спре развитието?
Нямаме време. - Не може тук. Лабораторията не работи.
Мога да го гръмна.
Какво има в мен?
Какво, по дяволите, има в мен?
Един паразит.
Чужд елемент.
В гърдите ти има чудовище.
Тия момчета са отвлекли кораба ти
и са продали криогенната ти камера на този човек.
А той е вкарал в теб едно извънземно.
Направо е отвратително.
И след няколко часа ще изскочи, като пробие гръдния ти кош,
и ти ще умреш.
Някакви въпроси?
Коя си ти?
Майката на чудовището.
Да го замразим на "Бети", а после докторите ще го извадят.
Няма проблем. - Абе, откога ти командваш?
Ами теб като те е страх.
По-кротко, хора.
Добре, ела с нас. Може и да оживееш.
Само без номера, че ще те гръмна.
Да се махаме.
Долу е ад. Няма ли друг път?
Трябва да оставим количката ти.
Знам.
Маневрата "Кауленг", нали? - Също като едно време.
Сигурно са охладителните резервоари.
Някой е отворил вентилите.
Не може да е работа на гадините, нали?
На дъното на кораба сме.
Трябва да минем през кухнята. Трийсетина метра.
Асансьорът е от другата страна.
Това не ми харесва. - Какво има за харесване?
Загубена работа! - Сигурен ли си за разстоянието?
Готов ли си да се понамокриш, приятел?
Оръжията ти стрелят ли под вода? - Еднократни са. Ще се справят.
Еднократни!?
Чувал съм.
Колко изстрела? - 20.
Разделените снаряди пробиват добре, макар и с по-малък калибър.
Бива си ги!
Поразяват безупречно и ги хвърляш след употреба.
Не бих хвърлил оръжие, към което съм привързан.
Няма нужда да ви казвам да поемете дълбоко въздух.
Като излезем оттатък, не плувай по гръб.
Исусе Христе!
Поставили са капан, мамка им! Това е засада!
Дистефано.
Не мога да го счупя. Дай си оръжието.
Наистина си много доверчива.
Ти я уби. Копеле такова!
Ще те хвана.
"Баща", заключи вратата.
Качвай се. Бързо!
Заяжда. Побързай!
Пусни ми крака, кучко!
Разкарай се.
Умри, копелдако!
Давай, човече.
Страшен купон, нали?
Какво правиш? Недей!
Ще успеем.
По дяволите.
Насам!
Така се радвам да те видя!
Помислих, че оня те застреля. Ранена ли си?
Нищо ми няма.
Да не си бронирана? - Аха. Хайде!
Простреля те в гърдите. Видях го.
Ти си робот?!
Мамка му! Кол е пълна с изненади.
Трябваше да се сетя. Никой човек не е толкова хуманен.
Мислех, че синтетичните действат с разум.
А ти си била истинска психарка, малката!
Робот ли си? - Второ поколение, нали?
Ти си "аутон".
Робот, създаден от роботи, нали?
Спомням си. Искаха да съживят производството на синтетични.
Вместо това го загробиха.
Не обичаха да им се казва какво да правят.
И властите наредиха да се приберат.
Чух, че само няколко успели да се измъкнат.
Не съм и мислил, че ще видя такъв на живо.
Чудно! Тя е тостер.
Може ли да тръгваме вече?
Колко остава до кацането? - Два часа.
Имаш ли инструменти? Може би се налага смяна на маслото.
Съжалявам. Забранен достъп.
За малко да я изчукам. - Сякаш не си чукал робот!
Ако Рен влезе в компютъра, спукана ни е работата.
Трябва да намерим терминал. - На това ниво няма пулт.
Трябва да се върнем. - Не може.
Не знам кодовете за достъп на Рен. - Помогни.
Не мога.
Ти си нов модел дроид. Можеш да влезеш в главния компютър от разстояние.
Изгорих модема си. Всички ги изгорихме.
Можеш да се включиш ръчно. Знаеш как.
В онази ниша горе има конекторни точки.
Програмирана ли си за това? - Не ме карай да го правя.
Не ме карай да те карам.
Не искам да влизам там. Вътрешностите ми все едно са втечнени. Не е реално.
Преодолей го. Трябва да взривиш този кораб, преди да достигне Земята,
и да избиеш гадините.
Само преди това ни дай време да се измъкнем.
По дяволите! - Има ли нещо?
Почакай.
Пробив в сектор седем, сектор три.
Сектор 9 - нестабилен.
Двигателите работят с 41%.
86 минути до приземяване.
Изразходихме твърде много енергия.
Не достигам критична маса. Не мога да го взривя.
Тогава го разбий.
Нищо ми няма.
Чувствам се отлично.
Пренастройка на данните.
Ново направление: 7-6-0-4-0-3. Ненаселен квадрант.
Спирачната система е изключена. Скоростта намалява.
Време до сблъсъка 43 минути и 8 секунди.
Опитай да освободиш пътя до "Бети".
И запали двигателите й.
Моля изчакайте.
Пулт 45V на ниво 1 изключен по тревога.
Рен! Почти е стигнал на "Бети".
"Баща", локализирай изтичането на енергия и докладвай.
"Бащата" е мъртъв, задник такъв!
Нарушител на ниво 1. Всички извънземни да се отправят към ниво 1.
Добре го подреди!
По дяволите!
Я да видя. - Не ме докосвай.
Хайде!
Сигурно си мислиш, че е много забавно.
Напоследък доста неща ми се струват забавни. Но едва ли е така.
Защо продължаваш да живееш?
Как издържаш да си това, което си?
Нямам особен избор.
Поне част от теб е човешка.
Аз съм просто...
Погледни ме.
Отвратителна съм.
Защо дойде тук?
За да те убия. Забрави ли?
Преди да съберат всички ни,
влязох в централния компютър.
Всички мръсни тайни операции на правителството са там.
Тази също - ти, извънземните, дори екипажът на "Бети".
Знаех, че ако успеят, това ще е краят им.
Защо те е грижа какво ще стане с тях? - Защото така съм програмирана.
Да не си от новите модели?
Не можех да ги гледам как вършат глупости.
Не можех да им позволя да се самоунищожат.
Разбираш ли това?
Някога го разбирах.
Опитвах се да спасявам хора.
Нищо не излезе.
Имаше едно момиченце.
Сънуваше лоши сънища.
Опитах се да й помогна.
Умря.
А сега дори името й не помня.
Май почти стигнахме.
Добре.
Ти сънуваш ли? - Ние имаме неврални процесори.
Когато спя, сънувам тях. Него.
Всяка нощ.
Навсякъде около мен. Вътре в мен.
Отначало се страхувах да сънувам, но вече не.
Защо?
Защото колкото и страшни да са сънищата, когато се събудя, е винаги по-лошо.
Малко остана. - Господи, много се уморих.
Това е лошо, нали? - Мисля, че сме близо до гнездото.
Ще минем по друг път. - Няма време.
Има 90 минути. - Вече не.
Какво?!
Какво направи, роботке? - Хайде да вървим.
Ако искаш да умреш тук с твоите братя и сестри, няма проблем.
Ама аз се каня да живея и след днес.
Ако туй парче пластмаса направи още някоя тъпотия, ще я убия!
Ще те убия.
Това щракаш ли го? Или да ти го опиша със схемичка?
А искаш ли още едно сувенирче?
Колко далеч са доковете? - Стотина метра.
Идвай!
Трябва да вървим.
Чувам ги. Толкова са близо.
Това е кралицата. Боли я.
Чакайте!
Господи!
Да вървим. Само можем да се молим да умре бързо.
Хайде.
Не е честно. - Цял ден все това повтарям.
Трябва да се свържеш отново с кораба и да отвориш люка.
Първис трябва да иде в криогенната камера.
Хайде, приятелче.
Време да спинкаш.
Никой да не мърда, иначе ще пръсна мозъка на дроида ви.
Вземи им оръжията. - Ще ме извините, сър, да ви го начукам!
Добре тогава. Аз ще убия нея, вие ще убиете мен и всички ще умрем
и никой няма да се измъкне.
А сега пусни оръжието.
Тая синтетична кучка ще се свърже с "Аурига"
и ще ни приземи в базата на Земята по стандартната процедура при спешност.
Не, няма!
Луд ли си?! Да не искаш да закараш тия гадини на Земята?
Не видя ли какво стана днес? - Интелектуалецът се произнесе!
Чуй, ако... - Ти никога ли не млъкваш?
Защо никой не ме слуша?
Казах ти, в началото всичко вървеше нормално. Кралицата снесе яйцата си.
Но после започна да се променя. Влезе в друг цикъл, така че...
Така че...
вече не й трябва приемник.
Няма вече яйца.
Тя разви утроба
и зародишът е вътре в нея.
Това й е дар от Рипли - човешка репродуктивна система.
Започна да ражда заради теб, Рипли.
И сега е съвършена.
Ти си...
прекрасна като пеперуда.
Виж само.
Твоето прекрасно бебче.
Виж, мисли, че ти си неговата майка.
Ела.
Имате връзка с цивилния кораб. Задействано отлитане по спешност.
Двигателите са запалени. Отварям люковете. Освобождавам блокировката.
Добре, само да намеря дюзите за вертикалната тяга.
Сигурен ли си, че можеш да пилотираш това нещо?
Задействан режим на изстрелване.
Мислех те за мъртва. - Стана ми навик.
Защо сме все още тук? - Търся ръчно включване за изстрелване.
За Бога!
Добра памет. Извини ме.
Рипли се завърна. - Това ли е?
Ама това чудо не можеш да пилотираш!
Майтапиш ли се? Тая барака е по-стара и от мен.
По дяволите! Още не сме готови. Люкът!
Затворих го. - Сто пъти го поправях.
Остави на мен.
Наближаваме земната атмосфера. 46 секунди за отделяне.
Кол, трябва да действаме.
ВНИМАНИЕ
Да се махаме оттук!
20 секунди за отделяне.
Хвани се за нещо. Отлитаме.
Хайде, миличка!
Това чудо ще се разпадне.
Налягането е нестабилно.
Иди и помогни на Кол да включи спомагателната помпа.
Хайде, по-живо!
Не аз съм механикът тук, глупако!
Основно съм по убиването.
Мамка му!
Върни се!
Джонър, къде си, кучи сине? Направи нещо, копеле.
Какво трябва да направя? - Хващай лостовете.
Пусни я.
Съжалявам.
Бойният кораб "Аурига" ще се разбие след пет секунди. Четири.
Три.
Две.
Една.
Благодарим ви.
Какво гори? - Ние.
Мамка му! Прав си.
Значи, това е Земята.
Това е.
За пръв път съм тук.
Сигурно скоро ще пристигнат военните.
Едва ли изгаряш от нетърпение да ги видиш.
Никак.
Знаеш ли, човек може направо да се изгуби тук, ако пожелае.
Какво мислиш?
Какво да правим?
Не знам.
Самата аз съм чужденец тук.
Субтитри за Visiоntехt: Надка Гунева
Rip: itsancho Благодарение на Lion!
ВULGАRlАN