Спомням си първия път, когато видях някой да се движи
сякаш е от друга планета.
Не можех да отместя поглед.
Като бях малка, мама ме заведе да гледам импровизации в квартала.
Всичко започна скромно, но слухът се разнесе.
Съвсем скоро се появиха най-добрите танцьори,
за да се състезават В нещо, което накрая нарекоха "На улицата".
Там се правеше история, аз бях заела място на първия ред.
Исках да се плъзгам, да се въртя и да летя като тях.
Но хич не беше лесно.
Майка ми ми казваше: "Не се предавай, бъди себе си,
защото животът е твърде кратък, за да се правиш на някой друг. "
Беше права.
Майка ми се разболя, когато бях на 16.
Отиде си за няколко месеца.
После всичко се промени...
Включително "На улицата".
В Р И Т Ъ М А Н А Т А Н Ц А 2: Н А У Л И Ц А Т А
Засякохме заподозрените.
Тръгнаха нагоре по стълбите. - Г-не, добре ли сте?
Ние сме 410 и пак ги разбихме.
Това си беше извратено. - Много благодаря. Аз съм гениална.
Ама ти верно го мислиш. Я се разкарай.
Махни тая маска.
Ще навъртим един куп гледания в You-Tube, да знаеш.
Хайде, да тръгваме. Трябва да стигнем там
преди останалите.
Направо уцелихме кьоравото с това. Погледни това, Ди,
това си е направо маниашко. - Чартовете ще полудеят по това.
Хайде да го качим веднага. Без мен. - Пу не съм аз.
Да-да. А защо да съм аз?
Защото си най-малка. - И, очевидно, най-бавна.
Я стига сте ми се изхвърляли с тоя испански.
Хванах ви! - За бога, Тък!
Ще ми се да бяхте си видели физиономиите.
Престани със смешките. - Какво мислите, момчета?
Ама сериозно ли? Направо ги разбихме!
Супер!
"На улицата" няма да са готови за нас тази година.
Най-накрая. - Дай да го изгледам.
Дай си ми камерата. Върни ми я! - Бягай!
Как е? Ще излизаме ли довечера?
Не знам. Просто...
Доста ми се стовари напоследък покрай Сара и всичко останало.
Да, бе, чувал съм го и преди. - Ей, Тък!
Хайде, човече, да се омитаме.
Трябва да тръгваме, а ти се мотаеш. - Хубаво, де.
Ще се видим на репетицията. - Добре.
Този запис, пуснат в Интернет преди броени часове,
е бил заснет по-рано днес.
Той разкрива най-скорошните от поредицата обществени безредия,
които заливат улиците на Балтимор.
Небезизвестната и неуловима група 410
пое отговорността за тазсутрешното нападение,
по време на което бе обезобразена обществена собственост
и беше затворена централна гара "Чарлз" поради мерки за безопасност.
Полицията следи тази обезпокоителна тенденция,
а източници, близки до разследването...
Не бързай толкова, Анди. Ела тук. - Анди!
Трябва да си поговорим. Не мога да повярвам.
Вечерята беше преди час. - Извинявай, Сара, автобусът закъсня.
Вече съм тук, така че се успокой. - Бебче, качвай се горе и в леглото.
Знам къде си била. Тече по новините.
Така че не ме лъжи в лицето.
Осъзнаваш ли, че можеше да те арестуват?
Не беше нищо особено. Нямаш си ни най-малка представа.
Трябва да започнеш да носиш отговорност за живота си.
Не можеш да се влачиш с 410 завинаги.
Това за престъпници. Категорично забранявам да се виждаш с тях.
Не! 410 са единственото семейство, което ми остана.
А ти коя си, та да ми казваш как да си живея живота?
Майка ти ми беше най-добрата приятелка!
Казах й, че ще ти стана настойник.
Обещах й, че ще се грижа за теб,
за да останеш тук, но ти не ми позволяваш.
Вместо това, ти бягаш от училище, не се прибираш по цели нощи...
Един бог знае какви ги вършиш.
Не мога повече.
С леля ти Алис вече говорихме.
Не може да живееш тук повече. - Пращаш ме в Тексас?
Все едно вече не съм изгубила достатъчно?
Не можеш да ми причиниш това!
Майка ти не би позволила и половината от нещата, които аз ти позволявам.
Нямаш си никаква представа какво е щяла да направи майка ми.
Фелиша, къде си?
Не знам какво да правя. Ще полудея.
Приключих с нея. Трябва ми място, където да пренощувам.
Няма да се върна там повече. Обади ми се. Тръгвам към Дракона.
Какво става? Аз съм DJ Санд.
Днес е вечерта на завързаците.
Ще играем за "На улицата" на вързано.
Имате ли пари? Нямате. Хайде, да започваме.
Музиката е чисто нова, чуйте това.
Ей, Мийзи, к'во става?
Ди, радвам се да те видя. - Как я караш?
Готова ли си за размазване довечера? - Ще ми прибереш ли чантата?
Давай я, давай я. Тука е лудница.
Знам, виждам. - Ще се включиш ли?
Естествено, знаеш го. - Научи ги на нещичко тия тъпаци.
Я, колко си пораснала.
Тай, какво правиш тук? Божичко!
Как си, малката? - Мислех, че си в Ню Йорк с Нора.
Така е. Дойдох да си взема нещата и познай...
С Нора тръгваме на турне. - Моля?
Направо е невероятно. И да си спомняш за мен
като станеш богат и известен, чу ли?
Шегуваш ли се? Помня те още откакто
пълзеше с памперс на задника. Беше голяма досада.
Доста ми е неловко.
Сериозно, какво става с теб и Сара?
Тя ти е звъннала. - Не, не ми е звъняла.
Аз дойдох да те видя, а тя каза, че си се омела.
В момента е бясна.
А каза ли ти, че ме изхвърли от тях?
Тя не знае какво друго може да се направи с теб.
Опитва се да те предпази, както майка ти и другите правеха с мен.
Значи си на нейна страна. - Не съм.
Не мисля, че трябва да ти давам обяснения, чао.
Хайде сега, виж. Успокой се.
Току-виж си осъзнала, че има и по-малко драматични решения.
Тъй ли, например какви?
МУИ. - Да бе.
Мерилендско училище по изкуствата. - Да, знам какво означава.
Ти да не полудя? Да ти мязам на някаква принцеса примабалерина?
Анди, помисли трезво. Какви други възможности имаш?
Нека ти разясня картинката.
Сара ще ти даде още един шанс.
Обаче в МУИ не се шегуват.
Трябва да посещаваш часовете, да учиш, да не бягаш.
Няма да стане.
Добре, да се състезаваме. Ако спечелиш - не съм те виждал.
Ако аз спечеля, се връщаш у вас и утре сутрин се записваш в МУИ.
Ако се страхуваш, кажи си.
Аз не бих се състезавал със себе си, ако бях женка.
Няма ли да получа усмивка?
Какво, уплаши ли се? Подви ли си опашката?
Чакай, чакай. Намали музиката.
Имаме си знаменитост: Тайлър Гейдж е тук тази вечер!
Леле!
Знаете, че трябва да направим нещо специално в негова чест.
Изчистете дансинга. Назад, назад.
Леле, това да не са батути?
Ползваш или губиш, това е правилото, хайде!
Дре, искаш ли да се пробваш? Не, добре, значи оставам аз.
Тази какви ги говори?
Още ли танцуваш като малко момиченце?
Покажи й как се прави, Тайлър!
Хайде, ела да ти покажа.
Мале, направо те разбива!
Направо те бутна в гроба. Как ще й отвърнеш?
Намушка ли те?
Какво ще направиш? Да не би...
О, не! Той започна да се съблича!
Край, край.
Хайде, хайде. Няма нищо, Анди. Другият път по-добре.
Няма нищо. Добре се справи.
Опа.
Не се поти. Всички те мразят, 'щото си върхът.
Пак ли ще бягаш?
Не. - Наистина?
Просто се опитвам да те предпазя. - Хубаво, както и да е.
Да, както и да е. Не ми го пробутвай на мен.
Хайде да тръгваме. Трябва да те прибера,
а и трябва да убедим Сара, че това е добра идея.
Мислех, че е съгласна. - Само остави приказките на мен.
Абсурд. Пращам я в Тексас и това е.
Вече е на изпитателен срок в училище.
Това е единственият й шанс да влее яда си в нещо позитивно.
Тя и сега не ходи на училище, откъде знаеш, че ще ходи в другото?
Беше фасулска работа. - Сериозно?
"Благодаря, че ми спаси задника?" - Клекна ли?
Ако щеш вярвай, тя смята, че аз съм добър пример за теб.
Моля? - Ми, не знам.
Моята работа тук приключи. Отивам си вкъщи.
Сега всичко, което трябва да направиш, е да те приемат.
Мислех, че каза, че си се погрижил за всичко.
Не съм казвал, че си вътре. Казах, че ще ти уредя прослушване.
Така че отиди и ги разбий.
Дай всичко от себе си и ме накарай да се гордея. Обещаваш ли?
Обещавам. - Добре.
И умната.
Не мога да повярвам, че ще го направиш.
Възможностите бяха две: това или Тексас... И аз избрах.
Не се излагай.
Я гледай ти. - Гледай какво става.
Може и да не е чак толкова зле да учиш тук.
Много е яка. - Миси, затваряй си устата.
Какво? - Просто спри да плямпаш.
Хубаво. - Хайде, влез и им разкажи играта.
Ще се видим на репетиции. - Успех, Ди, до по-късно.
Беше сладък. Ядоса се, защото не зяпаше теб.
Не гледаше нито теб, нито напуканите ти устни.
Каква скука. Сякаш някой ги е клонирал.
И това е защото се въртят на краката, а не на главите си?
Много смешно. Събудете ме като свършат.
Всички сме съгласни,че талантът идва с усъвършенстване на техниката.
Тук съм, защото мога да превърна аматьори в професионалисти.
Тъкмо навреме.
Музика, моля.
Благодаря. - Имате ли някакви документи?
Здравей. - Здрасти.
Благодаря ви, г-це... Уест.
Беше... различна.
Шегуваш ли се? Това беше най-добрият танц днес. Страхотна е.
Тя е само танцьорка от улицата. - Друга песен пя преди малко.
Задръж.
Какво стана?
Изложих се. - Как така?
Опитах се да се справя, но се уплаших.
Сара ще я прати в Тексас преди да се усетим.
Да? - С кого говориш?
Вече е тук. - Трябва да се обадя набързо.
Какво правите? Хайде.
Как така се е оплела? - Да се надяваме, че не е.
Май ще остана.
Наистина? - Браво, момиче.
Знаех си, че ще се справиш. Нямаше друг начин.
Семеен съвет.
Очаква ни представянето в Дракона, а ние въобще не сме готови.
410 е едно цяло.
Силни сме колкото най-слабите ни звена.
Като гледам как новите се мотаят, ще се наложи да понастъпим газта.
Което ще рече репетиции всеки ден, начало 16:00 часа.
Без оправдания, без закъснения и без мобилни телефони.
Ясно ли е?
Да. - Ясно.
Седнала си ми на мястото. Шегувам се.
Това ми е мястото, но за днес ти го отстъпвам.
Хубава риза, Наполеон Дайнъмайт.
Изглеждаш чудесно днес. Готина прическа.
Какво става?
Аз съм Робърт Александър Трети. Може да ми викаш Муус.
Здрасти, аз съм Анди.
Виж, ето така. Дай ми ръката си.
Трябва да се чуе духването. Ето така.
Сега правим ей така.
Само мое си е, така че...
Защо не ядеш? - Ти на това храна ли му викаш?
Хотдозите с тофу са както полезни, така и вкусни.
Вкусно е.
Има вкус на захарна пръчка по Коледа...
Какво? - Имаш някаква гняс на лицето.
Видя ли, знаех си, че ще можем да си помагаме един на друг.
А какво те кара да мислиш, че аз имам нужда от помощ?
Какво те кара да мислиш, че аз имам...
Повярвай ми. Аз имам това, от което се нуждаеш.
Знам цялата мръсотия. Кой с кого ходи, кой с кого се мрази,
кой с кого е в комбина. Какво става, Дан, Гейтър?
Кой пък е тоя? - Ще се видим по-късно, момчета.
Това е стаята за музика. Това е стаята за изкуство,
където някои от най-великите творци на Балтимор...
Добре ли си?
Трябва да спрем да се засичаме по този начин.
Ти си Анди, нали? Аз съм Чейс. Добре дошла, радвам се, че успя.
Ами, да, ето ме тук.
Ти си страхотна дребна танцьорка.
Моля? - Ти си страхотна дребна танцьорка.
Дребна? Сериозно?
Аз не бих нарекла себе си "дребна" танцьорка.
Не съм искал да кажа, че... - Анди!
Къде се изгуби? Търсих те навсякъде.
Чейс! - Здрасти.
Как си? - Супер. Значи вие сте приятели?
О, да, имаме си история. - Хубаво.
Даже закъсняваме за едно нещо, та...
Наистина ли?
Да. - За какво?
Помниш ли онова, дето ми каза? - Нищо не съм ти казвал.
Да, каза ми. Да тръгваме.
Помниш ли? - Какво?
Онова, дето искаше да направим? - За какво говориш?
Не мога да повярвам, че познаваш Чейс Колинс.
Тази информация е прекалено важна, за да не се сподели.
Не го познавам. - Той е г-н Популярност.
Като завещание му е. Родителите му са основали това училище.
А брат му е жива легенда.
Д-р Колинс му е брат?
Едно време учеше тук, но се премести да танцува в кралския балет в Лондон.
Господи, това той ли е?
Да, не е за вярване, с всичките тези пера.
А защо се е върнал? - Добър въпрос.
Източници твърдят, че се е заел да направи МУИ следващият Джулиард.
Което се опитва да постигне. Може да се е изчерпал вече.
Едно, обаче, е сигурно. Тук стават доста неща и на никой не му харесва.
Сем. Колинс са досадните кралски величия на МУИ.
Чейс е женкарят.
Значи е играч? - Направо капитанът на играчите.
Наскоро пое щафетата, така че си предупредена.
А това е Сайбърг Софи.
Тя е двигателят на МУИ и най-голямото постижение на Колинс.
Тя е тройна заплаха - пее, танцува и играе в театъра.
Печели всички състезания.
Но наскоро загуби най-голямата битка -
тази за сърцето на Чейс.
Все едно съм в епизод от "Кварталът на богатите".
Заряза я преди няколко седмици, но накрая ще се съберат.
Точно за края на сезона, нали?
Видя ли? Знаех си, че ще се окопитиш.
Здравейте на всички. Аз съм директор Колинс.
Надявам се всички да сте се разтегнали тази сутрин,
защото днес имаме доста работа.
Убеден съм, че всички са чули за нашите планове
да преместим МУИ в нова, високотехнологична сграда.
За да насърчим дарителите, ще организираме представление,
в което вие ще участвате, за да покажете каква добра инвестиция сте.
Ще бъде страхотно събитие.
Всички трябва да участват по един или друг начин.
Да започнем с малко импровизация.
Джими, твой ред е.
Закъсня. В истинският свят закъснението е наказуемо.
Пак ли почна, Блейк?
Наричай ме директор Колинс. - Да, Ваше Височество.
Чейс, покажи ни какво можеш.
Добре, не беше страхотно. Можеш и по-добре.
Анди, ти си.
Вие сериозно ли?
Слушай и импровизирай.
Анди! Не усещаш музиката.
Отначало. Слушай и импровизирай.
Спри. Стига! Може ли да поговорим насаме?
Вземи си и нещата.
Осъзнаваш ли, че ти е дадена възможност,
за каквато някои не смеят дори да мечтаят?
Аз се застъпих за теб,
но започвам да се чудя дали не съм допуснал грешка.
Определено имаш много за наваксване.
От утре започваш извънкласни занятия с мен.
Не мога. Имам ангажимент.
Приеми го като възможност.
Моля?
Спокойно, дишай. Първият ден винаги е най-труден.
Аз само... - И аз идвам да медитирам тук.
Моля? Аз не медитирам.
Днес беше много смела в часа.
Бях впечатлен. - Благодаря ти.
Няма защо. - А твоят случай какъв е?
Ще възраждаш бой-бандите? - Да, тук има такъв курс.
Имам само шестици.
Не бих се учудила.
Виж, интересно ми беше да се сближим, обаче закъснявам.
За какво? - За една репетиция.
Репетиция за какво? - Репетиция с няколко приятели.
Като банда? - Какво знаеш за това?
Знаех си. Видях те в Дракона. Ти си от 410.
Не знам за какво... - Винаги съм искал да се състезавам,
но не съм успявал да вляза. Можеш ли да ме вкараш?
Чейс, работим по танца за представлението.
Идваш ли? - Да, ей сега.
Софи, ще се видим на репетицията. - Добре.
Виж сега. "На улицата" е за това откъде си.
Не е някакво училище за таланти.
Няма сводове, няма прожектори.
Използваш това, което имаш и... защо мислиш, че ти го притежаваш?
Не закъсняваш ли за някъде, Анди?
Чао, Анди Уест.
Пет, шест, седем, осем. Отново.
Едно, две, три, четири, пет, шест, седем, осем.
Едно, две, три, четири. Чакай, чакай.
Това беше различно. Пробвай го пак от три, четири.
Отивам да го изясня. Вие починете малко.
Къде беше? Пиша ти смс-и цял ден.
Знам, съжалявам. Тая работа с училището е луда.
Ще ме прикриваш ли пред Тък?
Не те ли прикривам винаги? - Така е.
Ей, Ди, ела да ти се скарам.
Къде беше? - Трябваше да свърша една работа.
С кого? - С Чарли.
Сара ме помоли да го гледам, докато тя е на работа.
Довечера си с нас, нали? - Разбира се, ще бъда там.
Хубаво.
Започнете отначало.
Така, изпъни пръстите на крака. Виж, извити са.
Не трябва да има извивка, която да пречи на линията коляно - пръсти.
Ох! - Ето, така е добре.
Но това боли. - Така трябва да бъде.
Стегни корема. Трябва да бъде плосък.
Сега стегни дупе.
Този крак трябва да е изведен настрани.
Завъртане, завъртане, приклякване и финал.
Завъртане, завъртане, на място, на място!
Готови, крак напред, крак назад,
хайде.
Сега назад, назад...
Добре, това е.
Анди, вечерята е готова.
Къде е Ди?
Ей сега ми пусна смс. Сара пак я е наказала.
Ще пропусне всичко... Отново.
Май така ще стане.
А после аз му викам: "Дъхът ти вони". - Защо си му казала такова нещо?
Мислех, че ще е яко. - Е, не е било.
Майка ми. - Божичко.
Какво? - Не може така да ти звъни телефона.
Защо? Това е супер яко. Добре, чуй това.
Сега е якото, гледай.
Аз не го познавам.
Ти си луд. Не знаех, че можеш да танцуваш.
Няма значение. - Какви ги плещиш?
Защо не танцуваш тук?
Мога да танцувам в свободен стил.
Но не съм влязъл тук заради танците.
Не мислех, че ще мога с хореография. Сега ме вълнува осветлението.
Краят не е хубав.
Когато се смесят движенията, не се получава добре.
Стига, бе. - Нека ви покажа нещо.
Дотук го правите в канон, после размах до пета,
после сваляте, стъпка, стъпка, подскок,
двойно завъртане до коляно.
Страхотно, Джими.
Някой е в добро настроение.
Трябва да е трудно да живееш в сянката на легенда, нали?
Благотворителната организация, заради която си тук, ли ти го каза?
Просто се шегувах. Прав беше, той е тъпак.
Аз не съм ти викал тъпак. Тя го каза само за ефект.
Ако се опитваш да я спечелиш,
не е добра идея да се държиш така с нея.
Аз не се опитвам да я спечеля. - Тогава не я подвеждай.
Анди! - Какво има?
Исках да се извиня за по-рано днес.
Не беше лично. Имах тежък ден. Беше шега.
Няма нищо, не съм се тръшнала на легло
заради това, което си ми казал или което не си ми казал,
но благодаря.
Сега съм по-добре. - Нека те закарам.
Да ти се реванширам.
Не, ще си хвана автобуса.
Стига, де. Колата ми мирише по-хубаво от автобуса.
Ето я и нея. Идва, когато вече сме свършили.
Изтърва цялата репетиция. - Здравейте.
Е, голямата работа - къде беше? Какво става?
Благодарим ти, че ни удостои със своето присъствие.
Репетицията свърши. - Ей, стига, де.
Дойдох възможно най-рано. Знаеш какво става.
Не, не знам. Но ще ти кажа какво става тук.
Всички ме питат: "Къде е Ди?", "Чувала ли си се с Ди?",
а аз се правя на идиот да съчинявам измислици заради теб,
за да можеш да си танцуваш в новото скъпо училище.
Какъв ти е проблемът? - Какво става тук?
Питай нея. - Това пък какво беше?
Казах: "Питай нея".
Ди, имаш ли да ми казваш нещо?
Да, причината да закъснявам и да не се мотая с вас напоследък
е тази, че аз всъщност...
започнах да ходя на училище в МУИ.
И си лъгала мен и бандата за какво?
За балетистчетата? - Нямам избор.
Това не е хубаво, Ди. Ние сме семейство.
Мислех, че разбираш това.
410 трябва да е на първо място в живота ти.
Отстранена си. - Но, Тък, моля те.
Доста ми се събра напоследък.
На теб все ти се събира. Да тръгваме.
Гледай къде вървиш!
Боже...
Добро утро, слънце! - Добрите вести не идват сами, а?
Какво ти е станало днес? - Моля?
Да не би редовно да гледаш невероятния ми чар?
Случва се. Две точки за новото момиче.
Да помогна?
Изритаха ме от бандата. - Защо?
За това, че съм тук.
Не мога да повярвам, че прецаках всичко.
Те са прецаканите. Изгубили са невероятен танцьор.
Трябва да си направиш твоя собствена банда.
Не можеш просто да го направиш. - Защо не?
Ей така. А и кой ще е в нея: аз и... - Аз.
Двамата. - Просто ще си направим банда.
А ти какво предлагаш?
Никой тук няма да прекрачи прага на перфектния ви свят.
Може би не такива като Софи, но тук има много потенциал.
Наистина ли?
На този му викаме Косата.
Той е наполовина хипи, наполовина ритмичен бунтовник
и прави откачени бийтове.
Учителите не знаят какво да го правят.
Не могат да го вкарат в час, отегчава се, измисля си стъпки.
Това е Кидо. Тя е тук на разменни начала
и е обсебена от традиционния американски хип хоп.
И, повярвай, не й трябва английски, за да говори нашия език.
Флай е тихичка, но не и когато се пусне музика.
Твърде е висока за двойки, но тя и сама е перфектна.
И стигаме до Чудовището. Той е нашият местен каскадьор.
Той се премята, приплъзва, пада.
Каквото ти потрябва, за да направиш действието на сцената като истинско.
Но прожекторите никога не са върху него.
Повечето хора знаят Кабела като редактора на видео годишника.
Но никой не знае, че той е един от най-добрите фрийстайлъри.
И накрая, Усмивката. Най-приятния пич на света.
И най-невероятният танцьор.
За съжаление, МУИ вижда само това, което иска да види.
Не забравяй Муус. - Муус?
Да, гарантирам за него. - Добре.
Откъде знаеш, че ще се навият?
Няма какво да губят. - Не така!
Приятели, чуйте ме.
Знам, че всеки от вас знае какво е това
да бъдеш принуден да се приспособиш и да се превърнеш в робот на МУИ.
Те искаха да си отрежа косата. - На мен - да ми оправят зъбите.
Аз харесвам зъбите ти. - Благодаря ти.
На мен ми харесва акцента ти. - Какъв акцент?
Твоят. Ти имаш акцент.
Нямам акцент. - Доста е силен.
Аз знам, че всеки от вас има удивителен талант,
с който това училище не знае какво да прави.
Мисля, че е време да направим нещо с този талант.
Например какво? - Например да създадем банда
и да се състезаваме в "На улицата". - Чувал съм, че е опасно.
Забравете това, което сте чували.
"На улицата" е за това най-добрите да покажат какво могат на дансинга.
Нямаме шанс. - Как така?
Теб съм те виждал как правиш каскади в училищните пиеси.
Не случайно ти викат Чудовището. - Какво ще кажеш за това?
Яко. - Това я супер.
Кидо, ти направо подлудя след партито миналата година.
Беше яко.
Браво, Кидо. - Няма спиране.
Няма да спре. Трябва да спреш.
Та, кога е? - Там е работата.
Никой не знае нито къде, нито кога. Получаваме смс в самата вечер.
Така че трябва да сме подготвени.
Добре, но директор Колинс няма да позволи да репетираме тук.
Няма начин. - Кой казва, че той трябва да знае?
Той има ключовете. - Взети назаем и копирани.
Извънкласни занятия. Харесва ми.
Страшни сме!
Какво ще кажеш да отидем да преслушаме конкуренцията?
Хайде да започваме!
Ръцете горе.
Ръцете горе! Страшна си, мацко!
Искаш ли при мама?
Лийш! Я виж там.
Анди е тук. Видя ли я? - Не трябваше да идва.
Какво правиш тук?
Само не ми казвай, че това е новата ти банда.
Не. - Да, ние сме новата й банда.
Подготвяме се за "На улицата". - Коя улица това? Улица "Сезам"?
Ти какво знаеш за "На улицата"? - Защо не се разкарате?
Тук сме само да погледаме.
С това ли си губеше времето - с тези убитаци?
Защо не покажеш твоите номера? Ние ще покажем нашите.
Ама вие и номера ли си имате?
Що не 'земеш да ни ги покажеш, а, селчо?
Добре. - Хубаво.
DJ Санд! Пусни оня ритъм, братленце.
Май си имаме нова рибка в града.
Разчистете дансинга. Да видим за какво иде реч.
Щом сте тук, значи знаете правилата.
Не пристъпвайте в кръга освен ако няма какво да покажете.
Кога почваме?
Почваме на 5, когато кажа.
Музиката вече почна. Що не танцувате?
Тук не се прави така.
Това не ви е музикалната гимназия.
Това ли ви е танцуването? Мама ли ви научи тъй да танцувате?
Това ли научихте в специалното си училище?
У-у-у! Махайте се!
Това е отвратително.
Това е. Достатъчно.
Стига толкоз. Какво, по дяволите, е това?
Така ли танцувате?
Сега ще ви покажем как се танцува.
И да не си забравите ластиците, дето са ви вързани ключовете на тях.
Кажете на мама да не закъснява като ви взима след работа.
Не струвате!
Хайде да им покажем. 410, да започваме, а?
Да започваме.
410, забравете за ония. Да им покажем.
За това става въпрос.
Виждате ли как забавляват публиката?
Ето, така го правим ние.
Това не се учи в училище!
Хайде... Утре ще се прегрупираме.
Да тръгваме.
Хайде, де, момчета. Това беше само едно представление.
Не се оставяйте да ви демотивира. - Не сме от тези, дето се дават.
Така или иначе, не трябваше въобще да ходим.
Изглеждахме тъпо. - Хореографията не беше подходяща.
Не е вярно.
Здрасти. - Спокойно, познаваме се.
Какво правиш тук?
Нещата излязоха извън контрол вчера.
Да. Мерси за подкрепата.
Виж, съжалявам.
Това, което ти причиниха, не беше редно.
Но искам да знаеш, че ги напуснах. - Моля?
Ами, те са доста властолюбиви, а мен не ме кефи да им се подчинявам.
Мислех, че сме семейство.
А без теб вече не беше същото.
Липсваш ми. Не съм те виждала отдавна.
Нашите ще правят барбекю в събота. Ела, ако искаш.
За това ли дойде? - Да.
Фелиша ще се побърка, ако разбере, че си тук.
Фелиша е последното, за което трябва да се притесняваш точно сега.
Кълна се, не са чак толкова зле. Наистина, ела.
Приятели, това е Миси.
Тя е тук, за да... За да ни помогне.
Да ни помага? Ние се провалихме вчера.
Уважението към нас си излетя през прозореца.
Вярно е.
Я чакайте малко.
За какво говорите - уважението излетяло през прозореца?
Все едно уважението не може да се върне.
Какво мислите за Лудорията?
Какво е Лудорията?
Ди, не си им казала? Това е нещо, което бандата прави за "На улицата".
Това е публично заявление, с което показвате, че ви бива.
Колкото по-лудо, толкова по-добре. Записвате го и го пускате в нета.
Новината се разпростира мълниеносно.
Ако се справите, ще може да си върнете уважението.
Хрумна ми нещо.
Гледай! Гледай!
Бива те, човече.
За това говоря.
Защо в бърлогата ми мирише на броколи и мръсна пот?
От Кръмбс е, цял ден се изтърва.
От кафето е.
Тък, ела да видиш нещо.
Мамка му! - Споко.
Изчистете това!
Да те пъхнем пак в оня бабешкия костюм, а?
Кои сте тия "ние"?
Какво правите?
О, Софи, какво правиш? - Репетирам за представлението.
Защо сте тук в събота? - И ние щяхме да репетираме.
Трябва да тръгваме, та... - Къде ще ходим?
В нас. Нашите ще правят барбекю, не помните ли?
Да, бе, барбекюто. - Хайде, размърдайте се.
Да тръгваме. - И ти ли отиваш с тях?
Ами, да, бих те поканил, но...
Не сме сигурни, че е по вкуса ти.
Ще се радвам да дойда. - Добре.
Внимавайте къде стъпвате. Добре дошли.
Страхотно е. - Благодаря ти.
Хайде, по-чевръсто. Влачите се като плужеци.
Здрасти, мамо!
Как си?
Липсваше ни. Всички са тук. Заповядайте.
Вземете си нещо за хапване. - Я чакай малко.
Ти идваш с мен.
Къде ме водиш? - Ще видиш.
Не мога да повярвам, че го правя.
Какво ми имаше преди?
Латино мъжете обичат жените да приличат на жени, а не на мъже.
Ще го оцениш, когато те запозная с братовчед си.
Няма да ме уреждаш. - Алехандро е готин. А и е нов.
Значи ме сватосваш с него, за да може да получи зелена карта?
Той е от Флорида.
Ако не ми беше братовчед, щях да го налазя веднага.
Ти си извратена.
Гладна съм. Приключихме ли?
Леле, ама ти не си била плоска?
Защо се опитваш да изглеждаш по-добре от мен на моето парти?
Здрасти, брад'чед.
Как си? Това е Анди.
Анди, това е братовчед ми, Алехандро.
Приятно ми е. - На мен също.
Аз ще взема да поседна, вие си поговорете.
Един танц? - С удоволствие.
Може ли да ти взема гаджето назаем? - Той не ми е гадже.
Няма нищо, де. Това е само един танц.
Анди, ела. - Защо не си чакаш реда?
Не можах да се удържа.
Не знаех, че танцуваш салса. - Много неща не знаеш за мен.
Което ме учудва, имайки предвид, че постоянно говориш за себе си.
Какво става тук?
Лельо Мария, беше страшно емоциониращо.
Ще ти пиша в Интернет.
Благодаря ти. Удивително хлапе си.
Благодаря ти. - Прекарах си невероятно.
Аз също. Не казвай на мъжа си за нас двамата, чу ли?
Чао.
Боже?
Искаш ли да литнеш до тук и да ми помогнеш с лампичките?
Софи, какво става, момиче? Нека позная.
Има хляб в тебе, така да знаеш.
Благодаря, ти също ставаш.
Мерси, мерси. Муус, ела да помогнеш.
Мама ще ме убие, хайде.
Хайде! - Дръж малко. Идвам!
Софи, дай на мен. Моля.
Ето така. - Ама тука е бая високо.
Не е чак толкова зле.
О, зле е. - Не е вярно.
Добре. Катерицо.
Добре, знам, че ще прозвучи плоско, но...
Наистина се радвам, че учиш в МУИ.
Добре се справяхте и без мен.
Там е цялата работа. Мен ме обучават да танцувам
откакто се научих да ходя.
Обаче трябваше да го правя по техния начин, а не по моя.
Откакто се появи ти, се чувствам повече себе си.
Божке.
Знам какво имаш предвид.
Майка ми винаги ми казваше: "Бъди себе си."
Когато бях малка, това ми звучеше странно,
защото мислех: "Как мога да съм някой друг?"
Обзалагам се, че ти липсва. - Така е.
Когато й откриха рак, сякаш земята се потъна под краката ми.
Оттогава само бягам.
Но вече не мога да намеря обратния път.
Може би не трябва да се връщаш, а да останеш точно там, където си.
Чух, че си потанцувал наоколо.
Не ти ли е смешно вече?
Просто се опитвам да се прибера.
Мислиш си, че това, което направи вчера, е много смешно.
Тък, беше шега. - Виж сега.
Това, че се мотаеш с Ди, не значи, че те бива.
Не знаеш откъде идва.
Ти не знаеш нищо за нея.
Сега пък я защитаваш, така ли?
Да, така. Ще се видим "На улицата".
"На улицата"? Та ти си на улицата в момента.
Освен ако това ти е малко,
стой далече от "На улицата".
И още по-далече от Анди. Пускайте го.
Хайде, ставай, тъпако.
Ставай!
Сега не ти е смешно, нали, смешник такъв.
Ей, Тък.
Здрасти, Чейс, какво става? - Здрасти.
Как си, всичко наред ли е?
Да, всичко е наред, защо да не е наред?
Божичко, какво е станало? - Нищо, нищо.
Не се притеснявай. Трябва да влизам в час.
Това не е нищо. Кой ти го причини?
Просто го забрави. Не е ставало.
Някой знае ли кой е отговорен за това?
Това училище няма да се свързва с подобни състезания.
Всякаква бъдеща замесеност
на наши ученици в "На улицата" ще доведе до изключване.
Всеки, който има информация, трябва да я съобщи.
Изчистете тук.
Не мога да повярвам, че разрушиха студиото.
Сега директор Колинс ни диша във врата.
Целият под е в стъкла. - Някой е счупил уредбата.
Не разбирам.
Тези не се шегуват.
Колинс побесня.
Всичко беше в графити. - Какво ще правим?
Може да ни изключат. - Нашите ще ме убият, ако това стане.
Ще трябва да ходя в обикновено училище с обикновени деца.
Здравейте.
Това излезе извън контрол.
Съжалявам, че ви въвлякох в това.
Анди, не говори така.
Изложих всичко, което сте постигнали, на риск.
Не е честно.
Но ние всички сме заедно.
Няма вече заедно. Това беше.
Край с бандата. Не зная какво си мислех.
Анди Уест. Директор Колинс те вика в кабинета си.
С участието си в това състезание ти подведе учениците
да извършат нарушение и ги подложи на риск.
А сега студиото си го отнесе.
Не беше точно така.
Мислех, че мога да те обуча,
да те направя танцьорката, която можеш да бъдеш.
Но сгреших.
Не можем да направим нищо за някой,
който не оценява какво се прави за него.
Разбирам.
Аз наистина опитах.
Не съм приключил.
Някой друг от училището участва ли? - Не.
Никой друг. Само аз бях.
Тогава нямам избор. Изключена си.
Но аз не съм... - Съжалявам.
Това е. Напусни.
Анди.
Ето те. Търсих те къде ли не.
Какво ще правим? - Всичко свърши.
Беше ясно, че няма да успеем.
Анди, не го прави.
Моля те, остави.
Ти си голямото ми момче.
Аз съм голямото ти момче.
Обадиха се от училището.
Знам, че казах, че всичко ще се оправи...
Знам какво е станало. Без повече извинения. Писна ми.
Отиваш при леля си в Тексас. Край.
Идеята беше моя.
Твоята идея за какво? - Да се състезаваме в "На улицата".
Ако трябва да изключваш някого, трябва да съм аз.
Не ставай смешен. Как ще те изключа?
Как ще ме накара да изглеждам подобно нещо?
Няма да позволя тя да опере пешкира за това.
И без това не трябваше да я приемам.
По никакъв начин не ни беше от полза.
Не всичко трябва да ни е от полза.
Такива като Анди правят това, което обичат.
Не започнахме ли да танцуваме точно поради тази причина?
Имам много работа по представлението. Ти също.
Решението ми за Анди е окончателно. Приключихме.
Осма и Мейн. "На улицата" е тази вечер!
Това е новата ни сграда.
Направена е от стъкло с изключително модерни студия.
Анди тук ли е? - Анди! За теб е.
Какво правите тук? - Анди, ще участваме.
На Осма и Мейн, "На улицата". Имаме нужда от теб.
Ами представлението?
Всички може да ви изключат. - Забрави за представлението.
Не искаме училището да се мести. - Време е да отстоим позициите си.
Също като теб. - Ако МУИ не те иска...
Значи и ние не те искаме. - Какви ги приказваш?
Ние искаме Анди. Искаме я, нали?
Ти ни събра заедно
и пое цялата вина, а ние трябваше да се застъпим за теб.
Затова сме тук.
Всички допуснахме грешки, но сега му е времето.
Трябва да стигнем до края. С нас ли си?
Не мога. - Защо?
Обещах на Сара, че ще си опаковам багажа тази вечер.
Анди? Ела за малко.
Ей сега се връщам.
Обещах на майка ти, че ще се грижа за теб.
Искам да го спазя. - Знам.
Разбирам, че трябва да спра да се боря.
Толкова ми напомняш на майка си.
Притежаваш нейната страст.
Тя ми беше много добра приятелка, Анди.
Точно както ти си добра приятелка на тях.
Чувствам, че съм намерила своето място с тях.
Намерих хора, които вярват в мен.
Аз също вярвам в теб.
Видях промяната в теб.
Трябва да отидеш довечера. - Наистина?
Майка ти би одобрила.
Да го направим.
Балтимор, готови ли сте?
Тази вечер ще видим кой го бива най-много.
Най-великата банда - готови ли сте?
Това е "На улицата".
Завий наляво. - И намали малко.
По-бързо! Обичам те, Америка!
Аз съм DJ Санд, а това е битката на годината.
Ще стане напечено!
Ще можете ли да се справите?
Да полудеем!
Гледай ти!
Идвате ли? - Успех.
Коя част от "Не сте за тук" не ви стана ясна?
Що не се успокоиш? Просто ще участваме като останалите.
Виж сега каква е хавата.
Не сте поканени. Това е на закрити врати.
Само за местни.
Освен това тия глупости, дето ги видяхме в Дракона, не стават за тук.
Те и твоите глупости, дето са същите вече 5 години, не са за тук.
Между другото, у вас ми хареса,
ама добре че сложих там оная риба, та да замирише по-хубаво.
Внимавай какво плямпаш. Ще те размажа, чуваш ли?
Я не показвайте неуважение. Тук сте на моя територия.
Мислиш, че е смешно?
Ще ми кажете ли какво става?
Те са "На улицата". - "На улицата"?
Трябва да спра това. - Чакай.
Винаги си ни казвал, че танцът означава да имаш какво да кажеш.
Но не съм имал предвид... - Доста хора имат какво да кажат.
Не мога да позволя на учениците си да правят нещо незаконно.
Има си причина да са там, а не тук.
Огледай се наоколо. Мисля, че ще се изненадаш.
А ти си...? - Робърт Александър Трети.
Може да ми викаш Муус. Аз съм от тяхната банда.
Ти танцуваш? - И то как. Да те заведа при тях?
Добре, Гуус, да тръгваме.
Всъщност е Муус. - Чакайте. Идвам с вас.
Това е моментът, който всички очаквате.
Нека ви представя петкратните шампиони.
Аплодисменти за 410!
Вие сте, 410!
За това става въпрос!
Това бяха 410!
Видяхте ги всичките.
Кажете ми коя е най-яката банда в Балтимор?
Какво мислите? 410 ни разбиха отвсякъде.
Да се пускаме. - Хайде.
Ей, пуснете ни.
Тази битка е за квартални.
Не извадихте късмет. Прибирайте се вкъщи.
Ще се разберем след това.
Анди!
Имаме какво да покажем.
Дайте ни шанс.
Не сме тукашни, но поне ни дайте шанс.
Чакайте.
Всички сме тук, защото...
Добре, някои от вас мислят, че...
Че ние не сме за тук.
Какви ги говори? - Няма значение откъде сме.
Ти да не си кралицата на бала?
Добре, добре.
Нека поне кажа нещо.
"На улицата" е за това различни хора да се съберат на едно място.
Наричаме това битка. Но за какво се борим всъщност?
Това, което ни обединява, е танцът.
Не е ли така?
Да си част от "На улицата" значеше повече от власт и гонения едно време.
То значеше да покажеш нещо ново тук, на дансинга.
Няма значение с какво сме облечени,
от кое училище идваме, на коя улица живеем,
защото най-хубавото в "На улицата" не е това, което имаме,
а това, което можем да направим от това, което имаме.
Ако 410 са твърде уплашени да защитят титлата си пред нас,
ние ще сме на улицата и ще танцуваме там - там, откъдето започна всичко.
Приемаме облога.
Трябва да измислим нещо.
Успяхме!
Това беше различно.
Да, извинявай, че не се научих да стоя с изпънат крак.
Да, не ти се получаваше много.
Ще се упражнявам, обещавам. - Да, в моя час в понеделник.
Ей, Муус!
Ти, да.
Май сме ти объркали таланта.
Сега, ако ме извините,
трябва да отида да обясня защо ме няма на представлението.
Казах ти, че можем да си помогнем един на друг.
Да бе, както и да е.
Както и да е.
И издухваме.
Здрасти, Муус. - Здравей, Софи.
Как си? - Супер.
Видя ли ни? - Бяхте страхотни.
Плъзгахме се и подскачахме. А моя номер с шапката, а?
Беше удивително.
Ето това си помислих.
Анди!
ЧРД! Отвори подаръците! Духни свещичките!
Справи се страхотно. Гордея се с теб.
Анди, обичам те. - Обичам те.
Аз ще тръгвам. Отивам да уча.
Не каза ли, че не можем да си направим банда?
Не каза ли, че танцуването ми е дребно?
Огледай се. Ти изкара всички тези хора навън.
Превод: itsa