Москва
Как успя да излезеш от килията си?
Какви ги вършиш там? Отвори вратата на сектор 2.
Как се измъкна?
Връщай се обратно в килията си.
Казах ти да се връщаш в килията!
Да ти намерим с кого да си поиграеш.
Прощавай.
Изпратете пазачите. - Опитах се.
Готов съм, долу при теб как е? - Ти как мислиш? В канализацията съм!
Вратата не се отваря. Задействайте алармата.
В опасност ме! Искаме подкрепление! - Капитане?
По дяволите!
Нуждаем се от подкрепление. - Имаме затворници на свобода.
На позиция съм.
Премини към втора фаза.
Почакай! Какви ги вършиш? - Какво става, Бенджи?
Не се насочва към указания изход. - Спокойно, знае къде отива.
Не, няма да отворя тази врата.
Отивай към указания изход, Итън. Разбирам те, но не съм оторизиран...
Върви към изхода, Итън!
О, ще се инатим ли? Супер, аз също мога да чакам.
Хубаво де, добре!
Ето, сега може да провалиш всичко и то съвсем преднамерено.
Как така нищо не работи? - Джейн, ще се позабавим мъничко.
Защо ще отиваш там?
Богдан! Богдан?
Сергей? - Последвай ме.
Сега ли? - Да.
Не го знам какви ги твори, но му помагам.
Важното е да пристигне, щом песента свърши.
Имаме допълнителен пътник.
Сергей!
Отваряй всички врати!
Насам!
Господи! Боже мой! Дотук бяхме с бягството, Сергей.
Тръгвай.
Агент Хънт? - А вие сте?
Агент Картър. - Хубаво.
Кой е приятелят ти? - Ще ти кажа в движение.
Пали фитила.
Том Круз
Режим Фантом
Джереми Ринър
Саймън Пег
Паула Патън
Майкъл Никвист, Владимир Машков и други
Превод и субтитри: BadGirl, Vampire Ji и Владислав Владев а.к. а. E-Tle™
<<< УНАКС ТИЙМ <> UNACS TEAM >>>
Обясни ми какво става, Сергей. - Всичко ще бъде наред, Богдан.
Не че нещо се впрягам, но за какво ти е косматият руснак?
Богдан ли? Даваше ми информация. Оставех ли го, щяха да го убият.
Повика ли чистачите? - Пътуват насам.
Бенджи, как така си тук? - Взех изпита за полеви агент.
Шантава история, нали? - Много дори.
ДНК анализ. - Аз съм.
Стандартна процедура е. - Много си стриктна.
Не си ли руснак? - Опасявам се, че не.
Чистачите приближават. Пригответе се.
Сергей? Не се ли казваш Сергей?
Всичко ще бъде наред, Богдан.
Винаги се грижа за приятелите си. - Приятели...
Беше необмислено да го вземеш. - Все пак мина по план.
Ще ми кажеш ли какво търсеше в руски затвор?
А ти ще кажеш ли защо ме измъкна? - Не беше ли спасителна акция?
Нека се изразя по друг начин, ако министърът ме иска вън оттам,
значи положението не е никак розово.
Бяхме по следите на документ. Изгубихме го.
Ние ли? Кой го изгуби, ти ли?
Агент Ханауей. - Къде е сега?
Беше обикновена размяна на секретна информация.
Рутинна мисия.
Знаехме с кой влак идва куриерът. - Две минути, докато пристигне.
Но едно нещо ни беше неизвестно. - Черна котка, пристигаш след 6 мин.
Кой беше куриерът.
Сега или никога, котке. - Името на куриера, бързо!
Давай, застреляй ме. - Времето ни изтича.
Нужно ми е име, не мога да следя всички.
Марек Стефански. За Бога!
Чу ли? - Марек Стефански.
Търся го.
Аз поемам оттук.
Добре ли си, приятел?
Ханауей го неутрализира и взе чантата му.
Седни и си почини.
Файлът беше в ръцете му. Задачата беше съвсем проста.
Файлът е у мен.
Но не само ние го искахме за себе си.
Не сме сами, дружина. Следват ме.
Местните власти? - Не, наемници.
Задръж ги, идвам.
Недей. Среща на уговореното място след минута.
Лещите на Ханауей открили съвпадение и пратили предупреждение на телефона.
Но било твърде късно.
Не!
Ще се оправиш.
Толкова си красива.
Трябваше да ти го кажа.
Цялата операция беше моя.
Аз го поставих там.
А тя го остави жив толкова дълго, колкото да го видя как умира.
Съжалявам.
Познаваш ли я? - Сабин Моро - наемен убиец.
Работи срещу диаманти. Какво имаше във файла?
Пускови кодове за руски ядрени глави.
АНМ търси опасен екстремист под кодовото име Кобалт.
Решен е да взриви ядрено оръжие. Моро е работила и преди за него.
Какво знае АНМ за него? - Колкото и ти сега.
Ако кодовете са в Моро, Кобалт става издирван номер едно.
Пристигнахме.
Агентът разпознат. - Защо е бил в затвора?
Изчезна, след като чу за жена си.
Мислех, че са го прехвърлили или е в отпуска.
Имаше слухове за неупълномощен удар.
Добре дошли отново, г-н Хънт.
АНМ научи, че Кобалт е бил ядрен стратег на руското разузнаване.
Самоличността му би била разкрита, само ако проникнете в Кремъл.
Ще преминете охранителните пунктове, представяйки се за ген. Федеров.
Кобалт е способен на всичко, за да заличи следите до себе си.
Мисията ви, стига да я приемете, е да проникнете в архива на Кремъл
и да вземете файла преди него.
Разузнаването сочи, че той вече е там, което ви оставя време от 4 ч и 52 мин,
за да проникнете там. Събрали сме и екип.
Агенти Картър и Дън.
Както винаги, ако някой от вас бъде заловен или убит,
министърът ще отрече да знае нещо.
Съобщението ще се самоунищожи след пет секунди. Успех, Итън.
Каква е задачата?
Ще проникнем в Кремъл.
Дочу ми се Кремъл. Кремъл ли каза?
Добре...
Вълнуващо е.
Да бъда на мисия заедно с теб.
Като сбъдната мечта е.
Между другото, чудна дегизировка. Досущ като него си.
Жалко, че не носим маски, покриващи цялото лице.
Всички носят маски, но не и аз.
Прощавай, на тръни съм. Дърдоря, когато съм нервен.
Пак го правя. - Мълчи.
Обичайният брой пазачи, камери, рентгени и металдетектори.
Ще се справим.
Спускане след три, две, едно...
Г- н генерал, аз съм майор Йегоров. Документите ви, моля.
Не ме ли разпознаваш?
Няма ви.
Опитай още веднъж... - Майор Йегоров.
Простете, генерале. Не ви разпознах.
Ще бъдеш разжалван, Йегоров.
Мина доста добре. - Млъкни.
Между другото съжалявам за теб и Джулия.
Чудех се какво да...
Исках да ти кажа нещо, преди да изчезнеш... Харесвах я.
Вече не говори по телефона.
Празен е. Дискът е празен.
Отговори, тийм лидер. Повтарям, отговори.
Влезе ли в архива? - Проникнали са в архива, капитане!
Някой се е прикачил на честотата ни.
Тийм лидер, очаквам сигнала ти. Готов съм за детонация.
Прекрати мисията!
Среща на уговореното място.
Какво става?
Затворете вратите! Незабавно!
Медиите ни не разпространяват повече лъжи от вашите, американецо.
И двамата добре знаем, че причината за взрива си ти.
Тийм лидер, очаквам сигнала ти. Готов съм за детонация.
Най-лошото за теб, тийм лидерче,
е че аз съм назначен да те накарам да си платиш за случилото се.
Тук е болница, не бар.
Дръпнете се. Миша, помогни ми.
Казват, че е извадил късмет, че изобщо е оцелял.
Трябва да му задам някои въпроси.
Гледай къде вървиш!
Върви в колата. - Добре.
Провери там!
Идеята не е никак добра.
Допреди малко ми се струваше такава.
Какво направи? По дяволите!
До всички, имаме беглец. Движи се на запад.
Свързахте се със застрахователна компания. Как мога да ви помогна?
Агент A2DE, искам незабавно изтегляне.
Място на среща: A-1-1-3. - Потвърдено. A-1-1-3.
Ана, Ана...
Трябва да напуснем града за няколко дни.
Алекс, ти и аз. Някъде на почивка.
Сега ли? - Тази нощ.
С кого още, татко? - Само ние ще бъдем.
Къде ще отидем?
Леонид?
Оцелелите от взрива са закарани в местна болница.
Руските власти твърдят, че причината за взрива в Кремъл е изтичане на газ.
Но спрямо разрушенията може да се заключи, че е бомба.
Окажат ли се спекулациите истина, може да е явен акт на агресия.
Министерството на отбраната продължава да твърди, че е нещастен случай...
Ана, събирай багажа на Алекс. Тръгваме незабавно.
Ана! Ана?
Чака ни работа.
Г- н министър...
Нямах представа, че сте в Русия. - Не и откакто бомба взриви Кремъл.
Вчера дойдох, за да подпиша договор за приятелство с руския премиер.
А сега ще се върна във Вашингтон, за да дам оставката си на президента.
Водещият ми анализатор - Уилям Брант.
Химикалка? Трябва ми. - Заповядай.
Какво се случи в Кремъл? - Главен анализатор казваш?
Ако намекваш, че съм сгрешил... - Европеец.
50-годишен, висок 1,80 см, 80 кг, сини очи. Кой е той?
Рисунката не е добра, но според описанието...
Вероятно е Кърт Хендрикс. Има IQ 190, служил е в шведските спец части.
Професор по физика в стокхолмския университет.
Специалист в ядрената теория. Принуден е да подаде оставка...
Бил е напълно откачен. - Кобалт.
Трябва да информирате Кремъл, че техен стратег има устройство,
а един от хората му разполага с кодовете за задействането му.
Какво те кара да мислиш така? - Видях го.
Излезе оттам с куфарче под ръка. С взрива е прикрил следите си.
Ще са нужни седмици, за да разберат, че липсва пусково устройство.
Освен ако не им съобщим. - Няма да ни послушат.
За руснаците ние сме виновни за взрива.
Отношенията между Русия и САЩ не са били така обтегнати
от кубинската ракетна криза насам. А вината за това пада върху АНМ.
Президентът задейства "режим фантом".
Цялата агенция за невъзможни мисии е разпусната.
Какво следва сега? - Наредено ми е да те върна.
Ще бъдеш осъден за екстремист,
преписвайки взрива в Кремъл на теб и екипа ти.
Освен ако не успееш да избягаш по пътя оттук до летището.
Неутрализирайки г-н Брат и мен. - Сър?
Ще вземеш, каквото намериш, в скривалището, за което съм забравил
и където те чака екипът ти.
Сър, вие искате... - Ще изчезнете.
Този разговор не се е състоял. Намеренията ти остават неясни за нас.
Бъде ли заловен или убит някой от вас, ще бъдете обявен за терорист,
опитващ се да започне Трета световна война.
Мисията ти, стига да я приемеш...
Ти си най-добрият ми човек, Итън. И съжалявам, че се стигна дотук.
След всичко, което пожертва...
Ако не се срещнем отново, искам да знаеш,
че винаги съм те имал за приятел.
Залегнете! Карай!
Добре ли си? - Да.
Поеми си въздух и стой до мен. Готов ли си?
Какво ще правим? - Чакай тук.
Къде другаде бих отишъл?
Свалете оръжията!
Прекратете огъня!
По какво стреляте?
В затвор, недалеч оттук, са избягали двама затворници.
Кой е този? Какво знаем за него?
Защо проработи? - Кое?
Сигналната ракета на тялото. Защо им привлече вниманието?
Привлече им го. - Да, но защо?
Откъде знаеше, че ще привлече огъня? - Не знаех. Имах предчувствие.
Добре тогава, каква ти беше идеята?
Прострелян човек във водата, изведнъж си запалва сигнална ракета?
Какво реши, че ще си помислят? - Да си помислят?
Да. - Не мислех, че ще разсъждават.
Реших, че стрелят по всичко, което се движи.
Действат по инстинкт, разбираш ли?
Наистина се случва, нали? - Да.
Знаеш ли какво означава този шум? - Че трябва да бягаме.
Търсим зелен вагон с номер 47.
Видях 43!
Насам!
47. - Не го откривам.
Мамка му!
Този е. Не се движи.
Въведете кода си за достъп.
Потвърдете го.
Със скенер на ретината е.
Изисква се скенер на ретината.
Внимавай!
Изисква се скенер на ретината. Агентът е потвърден.
Итън, мислех, че си умрял. - Добре ли си?
Кой е този? - Дън и Картър, Бранд е анализатор.
Анализатор?
Агентът е потвърден.
Най-накрая ще дойде краят на света.
Аз трябва да предвиждам немислимото.
Да приемам смъртта на милиарди като игра.
След 20 години вече съм претръпнал,
но ми дойде нещо наум. Какво ще стане след края на света?
Сигурен ли си, че връзката е подсигурена?
На всеки два-три милиона години... - Сигурен ли си, че е подсигурена?
...природни бедствия унищожаваха всичко на Земята,
но животът си продължаваше. И това ни правеше по-силни.
Отговорът е прост - унищожението е неприятна,
но необходима мярка за еволюцията.
Чудя се какво ще се случи, когато човечеството
се изправи срещу следващия катаклизъм?
Прави каквото искаш, но го доведи в Дубай.
Ще чакам да се обадиш.
Има светове, изградени върху останки. Паметници на невъобразимото,
отдадени на идеята за мир.
Осени ме идеята, че ядрена война ще намери място в естествения подбор.
Само ако бъде контролирана и всички бъдат засегнати по равно.
АНМ смята, че Кърт Хендрикс е ядрен терорист. С кодово име - Кобалт.
Забелязан е да напуска Кремъл, вероятно с ядрено пусково устройство.
Преди дни Сабин Моро уби наш агент в Будапеща,
взимайки кодовете за изстрелване на ядрени ракети.
Резервирала си е стая в хотел "Бурж Халифа" в Дубай за след 36 ч.
Уистром е сътрудник на Кобалт и се е отправил към Дубай.
За да се задейства изстрелването, на Кобалт му трябват кодовете.
Затова е изпратил Уистром да ги купи от Моро.
Министърът... е мъртъв.
Президентът задейства режим "Фантом".
Разпуснати сме. Нямаме оборудване, убежище или подкрепа.
От АНМ сме останали сме само ние и съдържанието на този вагон.
Отсега нататък действаме нелегално, ако искате да напуснете...
...говорете сега.
Мисията ни е Хендрикс, само ние стоим на пътя му.
Не може да оставим нещата на случайността.
Всички, свързани с него, имат информация относно целта ни.
Изгубим ли Хендрикс сега, губим го завинаги.
Добре, какъв е планът? - Уистром ще вземе кодовете от Моро.
Не можем да го позволим. Но той ще ни заведе до Хендрикс.
За да стане това, трябва да е получил кодовете.
Да си мисли, че са у него. - Трябва да осуетим продажбата,
да разменим кодовете с фалшиви и да проследим Уистром до него.
Фалшифицираме кодовете, Джейн се представя за Моро и ги продава.
И работата е опечена. - Как ще откраднем кодовете от Моро?
Ще я убием. - Само че дискретно.
Дискретно? - Точно така.
Може да ни е от полза. Разбирам, съжалявам.
Нищо няма да оставим на случайността. Той го каза. Просто предлагам.
Не може да убием Уистром или Моро. - Добре.
Ще отмъстиш за убийството на Ханауей, когато аз кажа.
След като хванем Хендрикс.
Да вземем най-нужното. - Да, разбира се.
Дубай
Дори и да дублираме Уистром и Моро, как ще ги държим в различни стаи,
а те да мислят, че са в една и съща? - Ще проникнем в асансьорната система.
Уистром ще мисли, че е в стаята на Моро,
а всъщност ще е в друга стая. - Където ще играя Моро.
Бенджи ще се престори за Уистром... - Чрез маска!
И ще се срещне с истинската Моро. - Аз какво ще правя?
Ти ще си помощникът.
Помощникът? Ако разбирам правилно плана...
искаш да промениш структурата на най-високата сграда в света,
за да убедиш двама души, че са се срещнали, а те не са.
Нали така?
Камили!
Химическото чистене? - На път е.
Разполагаме с 34 минути, преди да дойдат.
Има малък проблем, но не е болка за умиране.
Ще трябва да влезем в сървърното помещение отвън.
Какво? - Защитата е непробиваема.
Щеше да е лесна работа от агенцията,
но след като вече не съществува, няма как, мога да я хакна.
Ще отнеме много време. - Влез в системата.
Защитата е прекалено сложна, няма как да я премина отвътре.
Ако не влезем в сървъра, няма да контролираме асансьорите и камерите.
От самото начало ще се провалим. - Можем да влезем отвън, казвам ви.
Ние? - Аз съм компютърджията.
Аз съм само... помощникът.
На кой етаж е сървърът? - 130.
130?
Вентилацията? - Датчици за тежест.
Асансьорните шахти? - Имат инфрачервени сензори.
Нямаме много време.
Как ще стигна дотам?
Леле, че е високо.
С плавно движение си отлепяш ръката.
Свети ли синьо, прилепнал си напълно.
Лесно е, синьо ли е - залепнал си. - А ако е червено?
Мъртъв си. Лазерът за прозореца и конектор за сървъра. Слагам ги тук.
Залата е 11 етажа по-нагоре и седем стаи надясно.
Разбра ли? Проверка? - Прието.
Остават 26 минути до пристигането им.
Остават 25 минути.
Какво, по дяволите, е това?
Какво е това чудо?
Пясъчна буря.
Далеч е, Итън. Няма да е проблем.
Остават 24 минути.
Къде е Итън?
Сигурно се шегувате!
Остават 23 минути.
На етажа на сървъра съм.
Остават 22 минути.
Така не ми помагаш.
Само напомням.
Вътре съм! - Чудесно, наполовина си успял.
Открих сървъра.
Моля те, кажи, че сме онлайн. - На линия сме.
Асансьорите и камерите са под наш контрол.
Да променим номерата на стаите. - Наблюдавай за Уистром и Моро.
Моро е в асансьора, подранила е.
Тръгвай!
Не можем да отворим тази врата, нали? - Тази ли? Не.
Итън, незабавно се връщай.
Проблем ли има? Итън?
Няма да успеем. - Трябва да успеем.
Къде е Итън?
Въжето не е достатъчно дълго! - Не думай!
Не беше никак лесно, но успях.
Какво изпуснах?
Лещата може да е леко неудобна.
Прави снимки и ги праща до куфарчето. Добре ли си?
Не виждам с едното око, но съм добре. - Мигни два пъти, за да снимаш.
Числата са във възходящ ред.
Перфектното копие, но числата са разбъркани.
Маските. - След минута. Аз няма ли да нося?
Не приличам на Омар Шериф. Ще се представя за французин.
GPS-ът ти. Ето какво ще следиш. - Кламерът?
Листата са с изотопи, ще ги проследиш, дори и да разменят куфарчетата.
Докъде стига сигналът? - Не много - 800 метра,
тоест не изпускай Уистром от поглед. Това не е ли Уистром?
Кой е човекът с него? - Няма как да го разпозная.
Кой е този човек? - Леонид Лисинкер.
Полски криптолог. Създал руската ядрена система за безопасност.
Тук е, за да провери кодовете. - Следователно сме прецакани.
Ще бъдем, щом види кодовете. - Няма да се провалим.
В асансьора е. - Забави го.
Бенджи, колко време ти трябва, за да препрограмираш куфарчето?
Секунди. Защо? - Направи точно копие на кодовете.
Какво? - Не можем да го направим.
Уистром е на 22-и етаж. - Забави го.
Ще направя каквото мога.
Почакай малко, искаш да предадем истинските кодове на Уистром?
Препрограмирай куфарчето. - Изслушай ме. Не мислиш трезво!
Няма да го позволя! - На 33-и етаж е.
Бранд, помисли, мисията не е кодовете, а Хендрикс.
Тогава му дай фалшивите кодове. - Няма да е достатъчно.
За терориста провалът е само крачка към успеха.
Ако го изтървем сега, ще опита пак, но АНМ няма да я има, за да го спре.
Дай ми куфарчето. - Не можем да рискуваме.
Анализатор си, кажи ми, че няма друг начин Хендрикс да вземе кодовете.
Кажи ми, че само днес ще има възможност и ще отстъпя.
Ще минем и без тях. - Без маски?
Джейн трябва да тръгва. Нямаме избор!
Ще отидеш невъоръжен при Моро, напълно неподготвен.
Откъде знаем, че са се срещали? - А как да сме сигурни, че не са?
Няма значение. Мамка му! Нямаме избор!
Очилата.
Ами ако са се срещали?
Влезте.
Кой от двама ви е Уистром?
Аз съм Уистром. Възхищавам се на работата ви.
Седнете.
Къде са кодовете ми?
А къде са диамантите ми? - Недалеч оттук.
Кога ще платите? - Когато видя кодовете.
Не се притеснявайте. Влезте!
Реших да пийнем по чай.
Госпожице... Господине...
Без да ми дадете диамантите, няма да получите кодовете.
Без кодове, няма и диаманти.
Убий този. - Не сме дошли сами.
Във фоайето имаме наши хора. - Знаем за кого работиш.
Ще се върнем с кодовете или изобщо няма да се върнем.
Колко е добро подкреплението ви? - Най-доброто.
Убивала съм най-добрите.
Искате ли малко захар?
Достатъчно, да приключваме. Искаш да ти се плати, а аз - гаранция.
Щом той провери кодовете, ще се обадя и ще получиш диамантите.
Нещата ще станат така или ще се приберем в чували.
Никой няма да напусне хотела жив.
Донеси документите.
Проблем ли има? - Заключено е.
Простете ми. Ще потърся ключа. Момент.
Господине...
Грешката е моя, комбинация е, няма ключ.
Кажи ми числата.
Истински са.
Нула... нула... нула.
Хайде, хайде...
Беше удоволствие да правим бизнес...
Уистром взе кодовете и тръгна.
Направих каквото поиска от мен. Пусни семейството ми.
Освободете семейството на Леонид. - Слава Богу.
Можеш да му благодариш лично.
Беше удоволствие да правя бизнес с вас.
Убийте го!
Моро избяга! - Ще я хвана.
Джейн, нужна ни е, трябва ми жива.
Потвърди!
Итън, Уистром е в асансьора, но не виждам Леонид.
Бенджи, забави го. Помогни ми с асансьора.
Намери Леонид.
Бенджи, прихванах Уистром. Още ли е в асансьора?
Уистром... асансьор... - Бенджи?
Итън, край! - Бенджи, не те чувам.
Итън, чуваш ли ме? Край.
Мамка му!
Сядай!
Наблюдавай я! - Защо аз?
Защото ако аз го направя, ще я убия.
Не мърдай, тийм лидерче...
Наистина ли мислеше, че няма да те хвана?
Ние не сме врагове, беше нагласено.
Скоро ще разберем това. Тръгвай.
Съжалявам.
Леонид! Бенджи? - Чувам те.
Леонид е при асансьора, прострелян. - Какво?
Не умирай!
Недей...
Джейн, недей!
Няма сигнал.
Сигналът е прихванат.
Какво се случи с Моро, Джейн? - Нямаше да ни съдейства.
И реши да я метнеш през прозореца? - Не съм я хвърлила!
Глупости, тя не беше мисията ни!
Мисията беше да проследим файла обратно до Хендрикс.
Който сега разполага с пусковите кодове...
Имаш ли някакви новини за мен? Той тук ли е?
Разбирам, ще бъда там.
Никой няма да ме проследи, увери се, че и теб няма.
Как ни откриха руснаците? - Защо питаш точно мен?
Ти трябваше да ни прикриваш.
Не може да допускаш подобни грешки. Вече не си просто техник, Бенджи.
Ти си полеви агент! - А ти си прост анализатор, нали?
Кой си в действителност, Брант?
Моля? - Нека се изразя по друг начин...
Защо агент с подобни умения е някакъв си анализатор?
Всеки от нас крие своите тайни.
Нали така, Итън?
Кажи ми своите тайни и аз ще ти споделя моите.
Всичко е уредено.
Разполагам с приятели наблизо. Ще намеря кой да ви измъкне оттук.
Ами Хендрикс? Какъв е планът? - Планът беше да не вземе кодовете.
Какво ще правиш? - Промяна в плана.
Само това ли? - И ще отидеш съвсем сам?
Би ли обяснил постъпката си, агент Брант?
Беше ми наредено да наблюдавам хора в Хърватия - съпруг и съпруга.
Не знаеха за мен и екипа ми. Беше рутинна задача.
След три дни получихме информация, че сърби се готвят да ги убият.
Всичко беше под контрол, очаквахме ги.
Не можах да се отърся от мисълта, че трябва някак да ги предупредя.
Искаше ми се да им кажа.
Но заповедите бяха пределно ясни, така че не направих нищо.
Един ден съпругът реши да напусне хотела.
Да отиде да побяга, така че го последвах.
Оставих двама да наглеждат жената.
Когато се върнах, бяха в безсъзнание, а жената беше безследно изчезнала.
Полицията намери тялото й три дни по-късно.
Или поне това, което беше останало от нея.
Това беше последната ми мисия.
Не бих понесъл още една задача на живот и смърт.
Какво се случи със съпругът? - Повече не го видях,
до преди два дни в Москва, когато министърът ме запозна с Итън Хънт.
Не това е станало, тя го е напуснала.
И аз така чух, Бенджи.
Но за нещастие, аз бях там.
Също когато се обадиха на министъра,
че Итън е убил хладнокръвно шестима сърби и е задържан.
Неупълномощен удар. - Отрекли са се от него.
Следващото, което помня е, че съм на самолет за Дубай.
През цялото време се разкъсвах дали да му кажа истината.
Как да му кажа, че съм отговорен за станалото?
Трябваше да го предупредя.
Само че не го направих и жена му е мъртва.
Сергей? Сергей, приятелче?
Обещах ти, че ще го доведа. - Откъде да знам, че е той?
Довери ми се, както и аз ти се доверявам.
Това е той. За този ти разправях.
Може да му свалиш белезниците.
Прощавай, страхотен човек е, но не те познава, както аз теб.
Работиш за американското правителство. - А ти си трафикант на оръжия.
Грешиш, Сергей.
Той е независим координатор на отбранителна техника. Нали така?
Много добра работа.
Приятел е... - Диамантите са за Богдан.
Няма нищо, може да ги задържиш. - Уговорките са си между вас.
Искаш ли услуга от мен, плащаш си. - Бъркаш се, не съм дошъл да купувам.
Ще продавам. - Така ли било? И какво?
Бъдещето. - Подсигурил съм си го.
Страните ни са на ръба на война. - Ще се отрази добре на бизнеса ми.
Ядрена война.
Продължи. - Издирвам човек на име Хендрикс,
познат на теб като Кобалт. Знаеш какво иска.
Сигурно го е търсил и у теб.
Продължавай. - Има куфарчето, а също и кодовете.
Но са безполезни без военен сателит. Интересува ме откъде може да намери.
Притежаването на подобна информация те превръща в потенциален терорист.
А за правителството ти потенциалните терористи са терористи.
Помогнеш ли ми, моите приятели ще станат и твои.
Съжалявам, не мога да ти помогна.
Определено не мога да ти кажа,
че Русия тихомълком е продала остарял военен сателит на телеком в Мумбай.
И кой би го навел на тази идея? - Предприемчива трета страна.
Работеща срещу комисионна. - Помагам на стари приятели,
създавам нови такива. - Сателитът може ли бъде спрян?
От някой със способности. Няма да се справиш сам.
Какво има в куфарите? - Оборудването ни.
Как се сдоби с него? - Имам си нов приятел.
Радвам се, че можем да помогнем. - Може да помогнете още сега.
Каквото се е случило, минало е. Все още можем да поправим станалото,
но трябва да отидем заедно.
Ще ни кажеш ли поне къде отиваме? - Индия.
Индия? Бива.
Страхотен самолет. - Почакай да видиш колата.
Сидеров. - Как я караш?
Ти ли си бил? Не се бой, имах други ангажименти.
Скоро и теб ще погна.
Дочух, че търсиш американци. - Правилно си чул.
А също и пусково ядрено устройство, което е откраднато вчера от Кремъл.
Склонен съм да ти кажа къде са,
стига да се договорим...
Бриж Нат. - Мултимедиен милионер и плейбой.
Мрежата му е последна дума на техниката,
изградена върху огризки от Студената война, включително това.
Кобалт ще започне ядрена война с него, трябва да го изключим.
Ще ни трябват кодовете за достъп. - По един или друг начин...
А проваля ли се? Всичко отива по дяволите.
Ще се справиш. - Да.
Преди седмица бих повярвала на думите ти.
Не те виня за случилото се.
Когато убият някой твой близък, не го забравяш лесно.
Чувстваш ли се по-добре...
...когато уби хората, виновни за смъртта на жена ти?
Не може да си ги върнем обратно.
За да изключим сървъра, трябва ръчно да проникнем в сървъра.
Ще влезеш през вентилацията, носейки това под костюма си.
Спускаш се, аз те хващам и закарвам до сървъра.
Отиваме отделно, аз се заемам със сървъра, а Джийн ще вземе кода...
...аз ще съм на телефона, ти скачаш и аз те хващам.
Включваш се към сървъра, Итън изпраща кода и локализирам Хендрикс.
Чакай да си изясним нещо важно. Частта с предавателя.
Скачам? - И аз те хващам, да.
Защо толкова се вживяваш? - Защо ли? Осем метра височина!
И ще ползваш магнити? - Да.
С оглед настоящето, технологията... - Науката си е наука.
На твое място бих се притеснявал повече за горещината.
Каква пък топлина?
Както при всеки компютър, спреш ли вентилатора, става адска жега.
Разбира се...
И значи ще скоча... в гореща фурна?
В общи линии, да. Но аз ще те хвана.
Хубаво.
Мумбай, Индия
Проверка на връзката. Сатурн е на линия, Юпитер.
Плутон също е на позиция. Пристигнах на партито.
Ето го и него.
Вземи кода.
Венера се насочва към целта.
Захапа примамката.
Улови вниманието му.
Защо аз да съм Плутон? Вече дори не е планета.
Уран също е свободен. - Забавно.
На позиция съм. - Изпращам роувъра.
Идва към теб. Обърни му гръб.
Не му се давай лесно. - През цялото време ли ще говориш?
До двадесет минути искам по чаша шампанско за всеки.
Увери се, че като си тръгват ще получат по бутилка от същото.
Впечатлих ли те? - Падам си повече по бърбъна.
Аз съм Бриж Нат. Добре дошла в скромния ми дом.
Роувърът е на позиция.
Спирам охлаждането.
В момента пише имейл. Ти си Венера, Венера...
Съпруг? Приятел?
Нещо като колега ми е.
Сатурн, може да скачаш.
Готов съм.
Сега ли? - Да, скачай.
Скачай. - Скачай и аз ще те хвана.
Сигурен ли си за костюма? - Напълно, да.
Доста ли си сигурен? - Скачай.
Скачай! Скачай!
Юпитер, тръгна си.
Скочи ли? - Не трябваше ли?
Защото скочих!
Задръж така.
Ще опитам нещо, само не ме удряй.
Господи, ти си страстно същество.
Искам да ти покажа личната си колекция с експонати.
Нужно ли е питане. - Трябва само да ме откриеш.
Съгласна съм. - Качвам се на втория етаж.
Бъди внимателен, става доста горещо.
Трябва да изключим сателита, преди Хендрикс да го е докопал.
Погледни нагоре.
Намирам те за много изкусителна.
Колегата ти не е твой тип, той е студен, а аз съм горещ.
Индийците сме горещи. - На осем часа е.
На осем часа е. - А ти ме разгорещяваш още повече.
Нагоре, нагоре... Твърде много!
Виждам те.
Дочух, че разполагаш с една от най-добрите частни колекции.
Най-малкото е "лична".
Сатурн, напредваш ли? - На позиция съм.
Свързахме се със сателита.
Да ви помогна с нещо, господа? - Не мисля.
Нужни са ми кодовете, приятели.
Всички експонати са оригинални.
В санскритската култура са вярвали,
че чакрата крие най-подсъзнателните копнежи.
Свържи се със сателита. Рестартирай военните му настройки.
Зареди вируса.
Какво беше това?
Какво ли е? - Кое?
Нещо не е наред! - Зарежда вирус в сателита.
Ще изключи сървъра, преди ние да спрем сателита.
Хендрикс настройва сателита. Ще може да стреля след 5 мин.
Нещо не е наред ли? - Не.
Действай, кодовете ни трябват.
Най-накрая сме сами.
Венера, сега е моментът да го притиснеш и да измъкнеш кода.
Съвсем сме сами, нали?
Никой няма да ни прекъсне.
Ще ти счупя врата, казвай кода за сървъра.
Казвай го или замълчи завинаги.
Кода?
46, 82, 123.
Бенджи, какви ги вършиш? - Системата заби. Твърде късно е.
Поне се разкри. Може ли да определиш местоположението на Хендрикс?
Хендрикс излъчва от телевизионна станция на 11 км оттук.
Прати ми координатите. Сега се махай оттам, Брант.
Извади ме оттук! - Среща на уговореното място.
Сладки сънища.
Побързай, Бенджи!
Спри! Изведи ме!
Има прекалено голяма турбуленция, за да компенсирам.
Не достигам коридора.
Увеличи скоростта!
Повече не може. На максимума е.
Брант? Брант?
Следващия път аз ще прелъстявам богаташа.
Първоначалните настройки са върнати.
Въведи новите потвърждаващи кодове и изключи от системата командването.
Намери ни подводница. Нужен ни е само един изстрел,
като ответен удар за Кремъл. Това ще даде начало на войната.
Пратих ги, Итън. - Кога Хендрикс ще може да стреля?
По-малко от 30 секунди.
Начертай маршрут.
Завий наляво и се движи по алеята вдясно.
Осъществихме връзка.
Започнаха предстартово отброяване, Итън.
След колко ще се изстреля ракетата? - Три минути.
Дотам ни остават три минути и половина.
Ще успеем. Ще стигнем.
Магеланов проток Тих океан
Капитане?
Свържете се с централното командване за потвърждение на заповедите.
Пристъпете към операция "Железен кулак".
Пусковете кодове са потвърдени. Преустановете радиоконтакт.
Следващото кръстовище наляво.
Продължавай.
Итън, закъсняхме. Ракетата е във въздуха.
Трябва да има начин да я спрем.
Ще ни е нужно пусковото устройство. - Трябва да вземем куфарчето.
Нека на земята царува мир.
Повреди предавателя.
Дръж Уистром! Влез вътре!
Уистром повреди предавателя. Итън отиде за куфарчето.
Което няма да ни е от полза, ако не можем да излъчим кодовете.
Оправи го. - Няма как да стане и без захранване.
Джийн? - Добре съм.
Напротив, не си добре.
Остани и прикривай Бенджи. Бенджи, поправи предавателя.
Аз ще възстановя захранването. Ще се справиш ли?
Ще взема куфарчето.
Не! Недей!
Много се забави.
Пусна ли захранването, вкарай тези дискове вътре. Ясно?
По дяволите! Спри се!
Хайде!
Оставете го.
Аз ще се погрижа за този.
Значи не сме врагове?
Обаждането от търговеца на оръжия в Дубай... Искал си да те открия.
Как иначе да си обясня това.
Болница?
Осем седмици по-късно дебатите продължават.
Очевидци твърдят, че е бил някакъв вид самолет,
докато официалната версия на министерството на отбраната е,
че е метеорит, достатъчно голям, че да е видим през деня.
И си му казал точно това?
Мисията е завършена? - Да.
Не си се променил. Не си представям изражението му.
Това трябва да са те.
Лутър, запознай се с Картър, Дън и Брант.
Прекарах цяла седмица в подводница в залива на Сан Франциско.
Благодарение на вас, клоуни.
Аз ще платя сметката. - Знам.
Ще се видим в Кандахар.
Радвам се, че дойдохте.
Застрахователите отказват да покрият щетите на колата, която разби.
Споменаха, че шофирането на сто метра във вертикална посока не се покрива.
Ти да видиш.
Как е кракът? - Още работи.
Ти? - Добре съм.
Аз също съм добре. Но не спя съвсем спокойно.
Нощем ме обливат топли струи. Всички хора са спокойни и усмихнати,
нямайки си представа, че замалко да бъдат изпарени.
И ако не беше... - Късметът?
Нали? - Така е.
Не бяхме подготвени, под прикритие, разпуснати.
Единственото, което функционираше като хората през тази мисия...
е този екип.
Не знам как се събрахме заедно,
но се радвам, че стана така.
Вашите мисии, стига да ги приемете.
Брой ме. От тази мисия едва ли ще има по-трудна, нали?
С тази бомба... Нали?
Благодаря, Итън. - Аз ти благодаря.
Агент Хънт. - Агент Картър.
Брант.
Няма да взема проклетия телефон, защото не искаш да съм на мисия.
Знам, че съпругата ти е мъртва.
Бях в Хърватия поради една причина. Само една. И се провалих.
Задачата ми беше да я опазя. - Откъде си сигурен, че е мъртва?
Намерихме тяло. - Видя ли я с очите си?
Уби онези сърби. - За да си я върна.
Беше арестуван. - Нужна саможертва, която сторих.
Агенцията за невъзможни мисии научи, че Хендрикс има хора в затвора.
Убиването на сърбите е било идеалното ти прикритие.
Ако трябваше, бих постъпил по същия начин.
Министърът не ми е казвал.
Приех задачата в затвора само при едно условие...
Никой да не узнава, че още е жива.
Но ти ми каза.
Кога разбра, че съм бил в Хърватия?
След Индия прегледах досието ти. - Разбирам.
Решил си да инсценираш смъртта на жена си.
Докато бяхме заедно, тя беше в опасност.
Не е била твоя задача да я пазиш,
а моя.
Разбрахме се? - Да.
Добър вечер, г-н Хънт.
Преди 36 часа беше проникнато в комуникационната ни система.
Сега терористична организация, известна като "Синдиката",
контролира безпилотните ни самолети. Целта им е неизвестна до момента.
Мисията ви, стига да я приемете...
Превод и субтитри: BadGirl, Vampire Ji и Владислав Владев а.к. а. E-Tle™
<<< УНАКС ТИЙМ <> UNACS TEAM >>>