Ален Делон
във филма
З О Р О
Отавиа Пиколо
Енцо Черусико
Мусташ
Джакомо Роси Стюарт Джампиеро Албертини
Марино Масе Райка Юрчек
и Адриана Асти
Стенли Бейкър в ролята на Уерта
Сценарий: Джорджо Арлорио
Музика: Гуидо и Маурицио де Анжелис
Оператор: Джулио Албонико
Режисьор: Дучио Тесари
Това са Азорските о-ви. Бяхме там.
Където си изпуснах шапката във водата? И имаше много чайки?
Чакай, не! Това е.
Много добре, Рафаелито. От тук отплавахме, Барселона.
Прекосихме Атлантическия океан, Карибско море,
а тук е Картагена. И зад тези планини е новият ни дом.
Нови Арагон. - Било е дълго пътуване.
Диего! Какво правиш тук?
Не мога да повярвам. Току-що пристигаме.
След десет години да се видим. Утре отплавам за Испания.
Не можеш ли да останеш? - Не.
Помниш ли Мария? - Разбира се.
Радвам се да се видим отново. - Благодаря. А кой е това?
Рафаелито, ела. - Здравейте, г-не?
Той е най-добрият фехтовчик на Стария свят. И на "Новия", също.
Престана ли да пронизваш противниците си?
Не. Затова съм и още жив.
Столетието, в което навлизаме, ще бъде столетие на мир и любов.
Новият свят ще бъде свят с различен начин на управление,
основано на справедливост и равенство, Диего.
И след десет години все още вярваш в същите илюзии.
След десет години тези илюзии ще бъдат реалност.
Тогава ще трябва да признаеш, че си е струвало.
Мигел, ще бъдеш губернатор, на испанска колония,
в която властва само корупция и насилие.
Знам. - Не можеш да го промениш.
Може би, но все пак ще опитам.
Виждаш ли, Диего. По Божията воля, чичо ми умря от малария.
И ми остави мястото си на губернатор.
Следователно, ще управлявам с Божията благословия.
Ако чичо ти е умрял от малария, то това е воля на човек, не на Бог.
Какво имаш предвид? - Тук няма малария.
Мария, той просто се шегува. - Не се шегувам, Мигел.
Ти играеш като безупречен защитник на идеали, но без оръжие.
Диего, истината е моето оръжие. - Тя е оръжието на глупаците.
Вие сте глупак. Баща ми е най-храбрия и достоен мъж тук.
Вие сте зъл. Не ви харесвам повече.
Съжалявам, Мигел. - Не, аз съжалявам.
За детето, бащата винаги е най-добрият.
Защо не останеш още? - Не, благодаря.
Утре сутринта тръгвам. - Разбирам.
Ще се разходя, преди да си легнем. Хоакин ще ме придружи.
Той е перфектен приятел и слуга.
Не може да говори, но е добър слушател.
Е, беше удоволствие да се видим отново.
Довиждане... губернаторе.
Благодаря.
Мигел!
Убийте го.
Мигел!
Кой ви заповяда? - Полковник Уерта.
Кажи ми защо? Защо? Защо?
Губернаторът не бива да стигне до "Нови Арагон", жив.
Диего, не!
Трудно е да се удържи жаждата за насилие.
Добре. Няма да има губернатор.
Не, ще има. Аз ще заема мястото ти.
Ще отмъстя за теб. Повярвай ми.
Не, Диего. Не отивай. И теб ще убият.
Не говори, Мигел. Моля те!
Диего, трябва да ми обещаеш нещо.
Закълни се, че като нов губернатор никога няма да убиваш.
Помни, трябваше аз да съм губернатор,
с моите принципи и идеи.
Трябва да оставиш отмъщението, Диего.
Вземи печата. И се закълни.
В живота на сина ми.
Диего, времето ми изтича.
Закълни се.
Заклевам се.
Татко?
Не, Рафаелито. Аз съм.
Баща ти трябваше да замине, за да заеме поста губернатор.
Защо не взе и мен?
Защото работата му е много опасна. Трябваше да замине сам.
Но всичко е наред.
Баща ти е най-добрият и достоен човек.
Разумен и преуспял.
Нови Арагон
Господа, губернатора ни е мъртъв повече от три месеца.
Заместникът му от Испания не е пристигнал все още.
Испания е твърде далеч от Нови Арагон.
Предвид сериозността на ситуацията, не можем да отлагаме повече.
Враговете ни могат да нападнат всеки момент.
В Кордилерите англичаните наемат бандити,
които обират всичките ни доставки.
Насърчават се бунтове и заговори.
Стига слабост, трябва ни нов и силен губернатор.
Затова ви моля, господа, да предадете на мен и на армията,
цялата отговорност на управлението.
Приемам, че всички са съгласни.
Мълчанието означава съгласие, нали, полковник Уерта.
Вие сте полковник Уерта, нали?
Аз съм.
Разбирам, господа, от лицата ви, че отговорността е огромна.
За чия отговорност говорите? - Моята, естествено.
Аз съм Мигел Вега де ла Серна.
Вашият нов губернатор, в името на краля.
Ето акредитивите и печата ми. Господа, благодаря ви.
Кога пристигнахте? - По същото време с вас.
Но не исках да ви прекъсвам.
Това ми даде възможност да се запозная със ситуацията тук.
Наистина ли? И проумяхте ли я?
Уви, ако всичко, което казвате е вярно, тя е ужасна.
Още повече, че съм потресен
от трагичната смърт на чичо ми Фернандо.
Но всичко с времето си... Ще ме извините ли, господа?
Нямах време да посетя скъпата си леля.
Имате ли някаква представа как се разболя чичо ми?
Кой знае? Сигурно я е хванал, от някоя от любовниците си.
Маларията?
Вижте, скъпи племеннико, задавате твърде много въпроси.
Не смятате ли за странно, че никога не съм ви виждала преди?
Не разбирам? Какво имате предвид?
Имам предвид, че не знам как изглеждате,
защото изобщо не ме интересува семейството ви и неговите членове.
Така че, не се чувствайте задължен да говорите с мен.
Разбира се, скъпа лельо, както желаете.
Съжалявам, че ви обезпокоих в скръбта ви.
Да скърбя? Вие се шегувате.
Ние с чичо ти не се разбирахме от 20 години насам.
Бяхме си чужди.
Приятелят на чичо ти му беше по-скъп.
Бяха неразделни. - Наистина?
И кой е това? - Казва се "Убиец".
Него ли имате предвид? - Точно така.
Какво име за мило животно. - Лека вечер, скъпи племеннико.
И нека избягваме да се виждаме повече. Хайде.
Нека се представя.
Капитан Фриц Фон Меркел,
личен асистент на покойния Ви чичо.
На вашите услуги, Ваше превъзходителство.
Свободно, капитане.
Вие ли донесохте всичките тези деликатеси?
Имах честа да донеса този разкошен подарък за Вас.
Любимите сладки на Дон Фернандо.
Благодаря. Подай насам.
Извинете ме, Ваше превъзходителство. Съжалявам.
Успокойте се, капитане, няма да отидат нахалост.
Вижте, харесва им.
Имате ли обяснение за това, капитане?
Нарушено храносмилане? Или малария?
Нарушено храносмилане?
Внимавайте, Ваше превъзходителство.
Как можех да знам?
Донесох ги от личните запаси на Дон Фернандо.
Отлично. Охраната носи отрова.
Мадам, нима можете да мислите... - Няма нищо по-забавно от глупостта
на губернаторите и на охраната.
Мигелито...
Знаете ли какво е това?
Не. Кажете ми.
Булото, което ще нося в манастира.
Изглежда забавно.
Толкова свежо, толкова непорочно.
Манастирът е по-добър от брака. Но вие не можете да разберете,
че жената може да живее без защитата на мъжа.
Не е ли така, Мигелито?
Аз съм мирен човек, лельо Кармен.
С един не е забавно. Вие четиримата.
Това ви стига.
Имате доста да учите, ако искате да останете живи. Изчезвайте.
Това беше велико.
Смятах, че се използват затъпени оръжия при тренировките.
Може да се учи само, ако опасността е истинска.
А както виждате, и техните оръжия са остри.
Полковник Уерта...
През последните 24 часа, видях сериозността на положението тук,
в Нови Арагон.
Искам да ми представите план, за защитата и сигурността ми.
Сигурен съм, че ще подкрепя всичко необходимо.
Благодаря Ви за доверието.
Освен това...
ще... се чувствам много по-сигурен,
ако вие се заемете, лично...
с моята охрана.
Ще бъде чест за мен. Знам идеалния човек. Гарсия!
На вашите заповеди, Ваше превъзходителство.
Той? - Да, Ваше превъзходителство.
Гарсия, покажи.
Удивително.
Добре. Надявам се, че се справя и с вилицата така, както с меча.
С вилицата? - Разбира се.
Трябва да опитваш всичките ми блюда преди мен.
Полковник Уерта, моля.
Ще видим дали повече му харесвам
като луд и изплашен губернатор, отколкото като мъртъв.
Трябва да намерим начин да излизаме навън незабелязано.
Ти, да млъкнеш!
Какво има?
То иска да ми каже нещо?
Искаш да ми кажеш нещо?
Виж ти, таен изход.
Дон Фернандо бил и изобретател.
Да, стълби.
Точно каквото ни трябваше. Благодаря ти.
Не. Искаш да знаеш твърде много. Твърде много, мисля.
Всичко, което видя и чуя, си остава за мен.
Това, което мразя, са хора, които задават много въпроси. Ясно?
Давай. Давай.
Козите ми! Кой отвори вратата?
По дяволите! Мануел, Хосе?
Ограбват ме. Крадци. Дръжте ги.
Кой отвори вратата? Така да ме ограбят.
Боже. Козите ми.
Дай ги тук.
Царевица. Купи си царевица. Чудесна царевица.
Искате ли малко царевица?
Можете ли да ми кажете... - Не знам нищо. Зает съм.
Господа. Купете си свещи?
Слушайте, приятелю. Отсъствах доста време.
Как е животът тук? - О, не. Простете, господине.
Виждате какво продавам. Не е много и не е хубаво.
Едва успявам да спечеля нещо. Обработвам земя.
А земята е толкова твърда, че ръцете си да строшиш.
И както казват чужденците, от нея богат няма да умра.
Но все пак мога, да храня жена си и децата си.
Моля ви, не ме питайте повече.
Не пипай.
Не ми плати. - Те никога не плащат.
Взимат, каквото си поискат...
Не, сеньор. Аз просто пея.
Нямам нищо, нищо не знам. Просто моята песен е моята свобода.
А стига, де!
Първо козите, а сега и пилетата.
Кой ми се подиграва? Рамон! Хосе! Пилетата ми.
Покажи се. Искаш да ме съсипеш?
Излез, ако смееш.
Братя, чуйте всички.
Скъпи братя, вие знаете, че съм един от вас.
Всички сме голи и гладни.
На небето ни очаква справедливостта,
но искаме справедливост и тук, на земята.
Но не я получаваме, твърде сме търпеливи.
Много сме изплашени.
Имаме нов губернатор. Той може би е честен,
справедлив човек. Защо не отидем да го видим,
и да го помолим да ни изслуша?
Имайте вяра в Господ, и в себе си.
Брат Франциско, войниците. Бягайте.
Искам монаха.
Къде е монахът?
Къде е? Кой го видя?
Аз, господине. Тръгна натам.
Хайде, след него. Всички.
Накъде отиде монахът?
Натам.
Слушай. Не съм войник.
Можеш да ми вярваш. Къде отиде?
Добре. Идваш с мен.
Отиваме при собственика на козите и пилетата.
Какви пилета?
Ще ти дам само още един шанс. Вярваш ли ми?
Добре, печелиш.
Как се казваш? - Чико.
Добре, Чико. Отиваме при монаха.
Да му върнем каруцата, става ли?
Кажи ми, Чико, какво значи това "Z", което написа?
Това е знакът на Зоро. - Зоро? Кой Зоро?
Духа на черната лисица. Безсмъртният, невидим отмъстител.
Ти си приятел с монаха, не си ли християнин?
Да, но също вярвам и в Зоро. - Какво по-точно вярваш?
Че ще се завърне на земята, и ще освободи всички животни.
Само животните? Ами хората?
Хората са твърде зли и страхливи. Те не заслужават свобода.
Чико!
Не разбирате. Брат Франциско е единственият добър човек.
Да, Чико. Разбирам.
Баща ми е най-храбрия и достоен мъж тук.
Закълни се, че като нов губернатор никога няма да убиваш.
Заклевам се.
Брат Франциско де ла Тринидад, в името на Негово Величество,
обвинен сте в измама срещу Рамиро Валдес, който присъства тук.
Продали сте му прогнили кожи.
Кожите си бяха добри.
Нека ги покаже. - Те бяха пълни с червеи. Изгорих ги.
Ти си лъжец! - Ще бъдете наказан и за тази обида.
Защитавате лъжец, г-н съдия.
Много добре. И за оскърбление на съда.
Що за фарс?
Всички знаем, че присъдата е вече решена.
Всички знаят, защо искате да осъдите този свят човек.
Виновен е, че подкрепя справедливостта.
И осъжда всеки, който краде, и експлоатира бедните хора.
Накарайте я да млъкне.
Спрете, госпожице.
Десет удара за измама, и десет за обида на съда.
Мръсници.
Господи, дай ми сили... - Спрете!
От днес, вече няма да се наказват невинни хора.
Кой сте вие?
Какво искате? - Искам справедливост.
Хванете този човек! Хайде!
Не го оставяйте да се измъкне! Дръжте го!
Отвържи брат Франциско.
А сега ще накажем истинските виновници.
Корумпираният съдия, фалшивият свидетел и изпълнителя.
Благодари на Господ, че те пощадих.
Знакът на Зоро! Това е Зоро!
Прибирай се, отче, но остави децата тук.
Да видят истинско правосъдие.
Завържете ги. Ще получат в трикратен размер
присъдата на невинния отец.
Започвайте!
Това е само началото.
Как ще вземеш всичко, като си тръгваш?
Луд ли си? Наистина ли мислиш, че ще взема тези ужасии?
Кое е красивото момиче? - Твоята племенница.
Хортензия Пулидо Д'Олвидадез.
Искам да се запозная с нея. - Бедното момиче.
Проблемите никога не идват сами.
Проблеми?
Семейството бе доведено до нищета. - Как е възможно?
Бяха обвинени в заговор срещу Нови Арагон.
Полковник Уерта, изплашихте ме.
Изниквате от нищото, като "Убиец". - Какво?
"Убиец", кучето на чичо ми.
Не казахте ли, че семейство Пулидо са планирали заговор?
Да, има доказателства.
Не мога да повярвам. Заговор...
Погледнете това лице. Красиво като... цвете.
Защо търпите още!
Нима не виждате, че ще ви доведат до глад и робство.
Знаете колко тежи зърното и животните ви.
Но везните са неточни.
Госпожице, спрете с тези глупости.
На какво се надявате?
Очаквате да се появи онзи бандит?
Аз съм тук, за да ви защитя.
Присъствието ми ще държи онзи клоун надалеч.
Кой клоун, сержант?
Кажете на войниците да хвърлят оръжията си.
О, Зоро! - Трябвате ми, сержант Гарсия.
Но ми трябвате жив. - Да, господине.
Чухте го какво каза, хвърлете оръжията.
А сега да ви измерим, Гарсия. - Да, господине.
Качете се на везната. - Да, господине?
Добре.
Да видим.
Само 25 килограма?
Явно сте пълен с въздух, Гарсия.
Сега, ще наредите да платят истинската цена за истинската тежест.
Или ще се съпротивлявате. Въпреки, че не виждам как?
Ще видиш ти!
Моите поздравления, сержант.
Нещо друго наум?
Ще ви убия, престъпник такъв. - Хайде, чакам.
Първо внимавай. Опитай пак.
По-близо, сержант. По-близо.
Стойте на място... Много се движите.
Не стоях както трябва. Съжалявам, няма да се движа.
Ти се движиш.
Нима? - Да!
Моля, сержант.
Съжалявам.
Дами и господа. Слушайте.
Сержантът ще заповяда да ви върнат всичко.
Вземете си стоките обратно.
Хванете го!
Я, ела тук.
Едно, две...
Вървете. Свободни сте.
Ти беше. Ти пусна козите и пилетата ми.
Пазачите ми ще те пребият. Той е крадецът! Хванете го!
Това ти е за спомен, Гарсия.
Госпожице...
Добър вечер.
Благодаря. - Удоволствието е за мен.
Джоузеф!
Чаках ви, госпожице.
Добре сте, слава Богу.
Аристократка да моли Бог за престъпник, преследван от войниците?
В тази страна войниците преследват невинните, а не бандитите.
Защо преследват вашето семейство?
Това е дълга и печална история. Защо се интересувате?
Забравяте, че се боря срещу несправедливостта.
Това включва и скръбта, която виждам в очите Ви.
Войниците. Изчезвайте! Страхувам се за вас.
Не се бойте. - Вървете! Умолявам Ви.
Ще се видим пак, госпожице.
Полковник, какво правите тук?
Претърсете къщата и доведете графа и графинята.
Съжалявам, но родителите ми не са вкъщи.
Какво пък. Ще почакам.
Претърсете околността. - След мен!
Знам, че този бандит е някъде наоколо!
Междувременно, искам да си поговорим.
Остави ни сами.
Защо да не използвам тази възможност.
Ще се омъжите ли за мен? - Стойте далеч от мен!
Давам ти идеалната възможност да спасите семейството си.
Зная, че това ще бъде саможертва за вас...
Но след време...
Сигурен съм, че няма да съжалявате.
Ще си платиш за това!
Достатъчно, полковник!
Ако не знаеш как да се държиш с жена, аз ще те науча.
Много смело. Първо ме обезоръжаваш, а после предизвикваш.
Все пак, аз съм бандит. Забравихте ли?
А бандита ще направи всичко, за да постигне целта си.
Искам да паднеш на колене и да молиш госпожицата за прошка.
Трябва да си луд. - На колене!
Веднага! - Аз съм офицер.
Ти си подлец. На колене! - Никога!
Полковник, ако не коленичиш, преди да ти разпоря униформата...
ще съм те убил!
Закълни се, че няма да я безпокоиш отново.
Кълна се.
Моля те да ми простиш. - Сега... изчезвай.
Тръгвате ли си? - Няма да ви безпокои повече.
Внимавайте. Тревожа се за вас.
Ако можех да ви помогна...
Вие сте още една причината да живея и да се боря.
Така ми помагате.
Благодаря ви. - Пак ще се срещнем, бандите.
Виж го. Колко се радва, че си тръгвам.
Не очаквах такова нещо. Не е ли малко пресилено.
Взимате всичките си бижута?
Това е доста опасно. Ако ви нападнат бандити?
Бандитите на Кордилерите? Ще ги унищожа, само да опитат.
Колона, напред!
Довиждане!
Какво беше това?
Внимание! Бандити?
Да започваме.
Злощастни души. Негодници. Ще ви науча аз.
Бягате ли, страхливци!
Само така, капитане.
Ще се погрижа. Не се бойте.
Ще ви смажа като мравки! Искате още, а?
Ако искате още, елате и си го вземете! Хайде!
Прекрасно! Алес капут.
Стоп. Къде отиваш? Връщай се тук. Проклети крадци.
Не, капитане.
Не. - Те взеха богатството ви!
Вие сте моето богатство.
Полковник Уерта ще е доволен.
И ние също.
Това е Зоро.
Какво стана? - Зоро.
Моля, свалете бижутата си дами и господа.
И ми ги дайте. - Виж. Това е архангел Гавраил.
Ще ги даря на жертвите на корупцията и терора.
Това злато ще е от полза на много бедняци.
Сигурен съм, че ще бъдете повече от щедри.
Водя затворници за каменоломната. - Много добре.
Полковник, много съм притеснен.
Има слухове за арести и трудови лагери.
Не се ли боите, че това ще предизвика бунт?
Ваше превъзходителство, знам какво правя.
Този бандит Зоро трябва да бъде елиминиран.
А който му помага, трябва да бъде наказан.
Боже мой, Кордилерските бандити са ги нападнали! Знаех си.
Скъпа лельо.
Мигелито, няма да повярваш.
Фриц е герой. Той победи всички бандити.
Излезе им сам със сабята си!
Двамата се загубихме в планината.
Лутахме се из джунглата. Фриц ловуваше, за да ме храни.
И намери вода, и се грижеше за мен.
Той е мъжът, за когото ще се омъжа, Мигелито. Ако ме иска.
Това е невероятно. Също като в приказка.
Знаеш ли какво ще направя? Специално за теб
ще направя невероятен празник.
Граф и Графиня Пулидо Д'Олвидадез.
Заповядайте. Възхитен съм...
Радвам се, че приехте поканата. Много исках да се запознаем.
Госпожице...
Няма ли да му кажеш, тате, колко сме поласкани от поканата.
Несправедливостта към нас изчезна, пред честта, която ни оказаха.
Какво удоволствие да видим отново хора от нашата класа.
Благородни дами и господа, вие, които не ни подадохте ръка.
Хортензия, какво говорите.
Сигурен съм, че много джентълмени ще променят мнението ви.
Джентълмени? Не виждам такива. - Но, как...
Полковник Уерта.
Г-ца Хортензия смята, че само бандит може да бъде джентълмен.
Ако имате предвид Зоро, полковник Уерта,
не забравяйте, че ви видях в схватка с него, и мога да сравнявам.
Госпожице... - Извинете ме.
Извинете. Това глупаво куче.
Какво носиш, "Убиец"? Любовно писмо, предполагам.
Боже мой...
"Губернаторе, вие сте виновен, и ще платите за това с живота си".
Подписано: Зоро.
Стража!
Боже мой...
Всички помещения да се заключат!
Само аз ще имам ключ!
Също ще сложим и аларма.
Тази стая ще бъде свързана с двойно въже.
На всеки 15 минути, ще дърпам първото въже.
Камбаната ще звъни.
Вие трябва да дръпнете второто въже,
за да ме уведомите, че всичко е наред.
Мисля, че може още... - Достатъчно. Може да вървите.
Ваше превъзходителство...
Мисля, че намерих начин да хванем Зоро.
Ще вземем Хортензия Пулидо за заложница.
Ще я оковем и ще я разходим по улиците.
И тогава Зоро ще дойде да я спаси.
Но тя е благородница и моя племенница.
Не мога да позволя това. - Това е въпрос на живот и смърт.
Вашият живот. - Моят живот!
Или Вашата смърт. - Моята смърт.
Побързай. Влизай.
Как влезе? - През главната порта.
Кой си ти? - Нямам време да обяснявам.
Да тръгваме. - Как?
С това.
Докато Уерта ви возеше из града надявайки се да ме хване.
Аз се промъкнах тук.
За да подготвя бягството ви.
Брат Франциско ще ви помогне.
Уерта ще изглежда като глупак. - Но вън гъмжи от войници.
Как ще избягаме? - Приготвил съм им няколко изненади.
Ще видите.
Отиди вляво и се скрий в килията в края на коридора.
Какво беше това? Отиди да видиш.
Зоро!
Разбийте вратата.
Тревога! По-бързо!
Зоро! Тревога! Ставайте всички.
Конят ми е долу. Продължаваш сама. - Ами Вие?
Идиоти! Намерете ги веднага.
Хайде, тръгвай.
Този път няма да го пуснем да се измъкне.
Буретата свършиха. Да вървим.
Разбира се! Само един знаеше за плана.
Разбира се. Какъв план?
Ела с мен.
Кон. Дайте ми кон.
Кон. "Давам царство за кон".
Ела с мен.
Дай ми ключа. - Невъзможно.
Без негова заповед не мога да ви го дам.
Ключът, или ще ви убия.
Ще ви дам ключа.
Хайде, ставай. Ставай, "Убиец".
Отвори вратата.
Не искам да изместя господаря ти. Искам само да си отмъстя.
Изчезвай, под леглото.
Извинете ме, Ваше превъзходителство.
Полковник Уерта?
Какво става? - Зоро освободи Хортензия.
От крепостта.
Той я чакал, сякаш е знаел за нашите планове.
Това е невъзможно. - Може би, но се случи.
Освен мен, само един човек знаеше за това. Вие.
Ваше превъзходителство, аз мога да кажа същото за вас.
Полковник, полудя ли? - Ако бях луд, щях ли да съм тук?
Но... но... какво имаш предвид?
Единственото, което искам, е да хвана Зоро.
И да го... обеся.
Добре, полковник. Мисля, че ми остава само едно.
Така е. Съгласен съм.
Помните ли съобщението? Зоро иска да ме убие.
Затова, от мен се получава идеалната плячка.
Вие? - Така ще го примамим.
Ще бъде неговият живот, или моя.
Не че се съмнявам в способностите ви,
но всичко ли е готово? - Там, в гората...
Зад всяко дърво, храст и скала се крият войници,
и са готови да умрат за Вас.
Добре, нека се заемем с това сериозно.
Нека се разделим, като истински рибари.
Вие тръгвате срещу течението. Аз отивам надолу. На слука.
Хей, ето го там.
Зоро!
Гарсия. - Тук съм.
Къде е губернаторът? - Нямам представа.
Преди малко беше зад скалата.
Сега изчезна. Не съм виновен аз.
Ето го.
Далеч ли е? - Не, при реката е.
Вървете след него.
Ами ако губернатора се върне? Нима ще го оставите сам тук?
Гарсия. Да не мислиш, че губернаторът е още на риболов?
Вижте. Пъстърва. Доста голяма.
Какво казахте, полковник? - Видяхте ли?
Няма време за обяснения.
Какво чакате? - Хайде, момчета.
Полковник, не искам да съм сам. Нека сержант Гарсия остане.
С удоволствие.
Ето, вижте. Как беше захапала стръвта.
Не.
Успокой се. Нищо не разбирам този път.
Две плюс две е...
Четири. - Много добре.
Чуйте ме внимателно, деца.
Дойде време за нещо по-трудно.
Трябва да помогнем на Зоро.
Помните го, нали?
Деца, елате... Бързо.
Претърсете всичко. Не може да се измъкне.
Елате тук. Бързо.
Вземи. Не забравяйте маските?
Хайде.
Претърсете навсякъде.
Ето го.
На конете.
Зоро. След него, хайде.
Сержант. - Да, господине.
Аз се изморих много. Ще подремна в каретата.
Не ме будете, докато не арестувате Зоро.
Слушам, Ваше превъзходителство.
Стой.
Ето го там.
Не се притеснявайте, момчета. Сега ще дойда.
Имаш късмет, че трябва да охранявам губернатора.
Сержант Гарсия,
твоят губернатор лежи завързан в каретата.
Сега ще правиш това, което ти казвам,
или ще му отрежа главата и ще нахраня кучето с нея.
Хайде.
Не стреляйте.
Не стреляйте по това дете.
След мен.
Заведете го в каменоломната. Аз ще дойда по-късно.
Гарсия, спри.
Каква възможност. С един куршум - два заека.
Войници, Губернатора е тук.
И Зоро го е взел на прицел.
Благодаря ви. Ако преживея това, ще ви бъда вечно благодарен.
Не се бойте, Ваше превъзходителство.
Всичко се развива перфектно, според моите стратегически планове.
Хвърлете оръжието...
Освободете монахът. - Правете, каквото казва.
Вярвай, братко. Ти не си сам.
Стража. Свалете оръжията. Свалете ги.
Освободете всички. Всички! Веднага!
Свобода.
Полковник Уерта и войниците му, идват насам.
Побързайте. - Трябва да изчезвате... Тръгвайте.
Войниците идват. Към гората.
И ти, брат Франциско.
Не ми трябваш вече, сержант. Губернаторът остава с мен. Свободен си.
Тръгвам. - Внимателно.
Сбогом, Хортензия. Късмет.
Идвам с теб. - Не.
Стой.
Къде е Зоро?
Заобиколете хълма! Останалите с мен.
Хортензия, какво правиш тук? - Искам да дойда с теб.
Ти си луда. - Да, по теб!
Какво?! - Обичам те!
Уерта!
Виж.
Стой. Бягай, Хортензия.
Хората се нуждаят от теб.
Върви. Моля те.
Не!
Всичко свърши.
Бандитът е мъртъв.
И бедният губернатор... Умря като герой.
Най-накрая Нови Арагон ще има истински водач.
А ти, ако цениш живота на баща си,
ще трябва да се омъжиш.
Давай, стреляй, за Бога. Стреляй.
В Неговото име искаме справедливост. От името на Христос, искаме свобода.
Ти си щастливец, монахо.
За да не се съсипва този ден, ще ви простя наглостта.
Само Господ прощава.
Влизайки в тази църква, вие осквернявате Неговите завети.
Коленичи! И се моли за прошка.
Стража! Арестувайте този монах.
Арестувайте го.
Камбаната бие за теб, полковник Уерта.
За невинната кръв по ръцете ти! Моли се за прошка и справедливост.
Зоро е жив. Зоро е безсмъртен!
Хванете го!
Стреляйте!
Не стреляйте!
Ти си глупак!
Стойте спокойно, хора. Уважавайте закона.
Стража, изпълнявай заповед.
Мръсна свиня.
Ела, Карменсита.
Вие подкупвахте хората, за да си държат очите затворени.
Време е да разчистим сметките.
Убийството на брат Франциско,
отменя клетвата ми към човека, който искаше мир.
Вие го убихте. Лесно е да убиеш светец.
Опитайте с някой, който може да мрази.
Хайде.
Защитавайте се.
Ще ти сваля маската.
Дори да се наложи, и в ада да отида.
Повече няма да убиваш, полковник.
Мъртъв. Той е мъртъв.
Бандитът е мъртъв.
Мъртъв.
- Кой е мъртъв?
Зоро е мъртъв.
Дуелът все още не е свършил.
Полковник Уерта, аз съм, сержант Гарсия.
Слушай, ти, бандите. Един от нас трябва да умре.
Добре тогава. Това е моментът на истината.
Ти! Ваше превъзходителство...
Превод и допълнения: KONFUCII и VBoX
Редакция: - VVV - 2012