Н Е П Р О С Т И М О
Тя бе приятна млада жена и бъдещето бе пред нея.
Затова майка й бе сломена, че тя се омъжи за Уилям Мъни -
известен крадец и убиец, ужасно лош и избухлив по характер.
Тя умря не от ръката му, както очакваше майка й,
а от шарка през 1878 г.
БИГ УИСКИ, УАЙОМИНГ, 1880г.
"БИЛЯРДЪТ" Е НА ГОРНИЯ ЕТАЖ
Не, моля те! Недей!
Дейви! Ела бързо, приятел!
Ще те дамгосам като крава, кучко!
Дръж я тая кучка!
Дръж я или ще й отрежа циците!
Много ти беше смешно, а?!
Кльощав! Вземи си пистолета!
Слизай от нея, каубой!
Не искат да го уредиш мирно, а?
Нали го знаеш Кльощата. Иска да ги застреля.
Викам му: "Не може така!", а той: "Доведи Малкия Бил!".
Казвам му, че спиш, ама той не ще да знае.
Рече, че след малко ще ги гръмне.
Тя ще умре ли?
Ще оживее.
Не е откраднала нищо, дори не е докоснала кесията му.
Като му видяла дребния пишок, се разкискала, това е.
Без да иска.
Обеси ги, Малък Бил.
Иди ми донеси бича.
След туй, което сториха, ще се отърват само с бича?!
Това не е леко наказание, Алис. - Но стореното...
Алис! Дръж си устата!
Бичуване няма да уреди въпроса. - Така ли?
Ето договорът между мен и Дилайла, нарязаната проститутка.
Докарах я от Бостън, платих й разноските.
Според договора съм инвестирал капитал в нея.
Значи е твоя стока? - Повредена стока.
Все едно аз да резна сухожилията на някое тяхно пони.
Мислиш, че вече никой няма да иска да я чука?
Точно така. Или поне няма да плати за това.
Никой не плаща добри пари за обезобразена проститутка!
Вие сте от ранчото ''Т''. Имате ли собствени коне?
Да, аз имам четири.
Моите са шест.
Нали не искате процес и разправии?
Не, сър. - Добре.
Ти си я нарязал.
Наесен ще докараш пет коня на Кльощавия.
Пет?!
А ти ще докараш два.
Ще го направите, ясно ли е? - Да, сър.
Бичът.
Май вече няма да трябва.
Казвам ви, ако до пролетта Кльощавия не получи конете,
ще ви намеря! - Няма дори да ги бичуваш?!
Нали ги глобих, Алис.
Кльощата ще получи конете и с това всичко свършва?!
Не е честно, Малък Бил! Въобще не е честно!
Не видя ли достатъчно кръв тази вечер?!
Да му се не види, Алис!
Те не са скитници, бандити или злодеи.
Просто са работни момчета, които са сглупили.
Ако не им беше за пръв път... - Като на проститутките?
Погрижи се за Дилайла.
Върви.
Имам 85 долара. - Не знам...
Щом на Дилайла й е все едно, защо ние да се ядосваме?
Това, че тия вонящи глупаци ни яздят като кобили не значи,
че трябва да се оставяме и да ни дамгосват!
Може и да сме проститутки, ала не сме животни!
112 долара, повече нямам.
А ти, Фейт?
200.
240 долара.
Бре, откъде толкова?
Да не си правила специалитет на Кльощата?
Тя се засмя!
С парите на Кейт, Силки, Малката Сю и моите...
Не са достатъчно.
Може би още не.
Хич не ми приличаш на хладнокръвен наемен убиец.
Какво каза?
Ти трябва да си г-н Уилям Мъни.
Бъркаш ме с някой друг.
Онзи, дето застреля Чарли Пепър в Лейк Каунти.
Тате, тате! - Какво, синко?
Още два шопара ги е тръшнала треската!
Ти го застреля, нали? Убил си Уилям Харви
и си обрал оня влак по Мисури? - Чакай малко!
Сине, раздели онези шопари там. Пени, помогни на брат си.
Този също е болен!
Да поговорим вътре.
Значи ти си племенник на Пит Сатау?
А аз реших, че си дошъл да ме убиеш за някое старо прегрешение.
Можех да го направя, и то много лесно.
Сигурно е тъй.
Както казах, хич не ми приличаш на зъл наемен убиец.
Може и да не съм.
Чичо Пит разправяше, че си най-ужасният кучи син на света.
И че ако търся партньор за убийство, ти си най-гадният.
В смисъл, най-добрият.
Защото си бил студен като лед, без нерви, без страх.
Тъй ли е казал Пит? - Точно тъй.
Аз самият съм убиец, ама не съм убивал колкото теб, млад съм още.
Наричат ме Скофилд Хлапето.
Защо? Да не си от Скофилд?
Не, заради пистолета ми - Смит и У есън, модел ''Скофилд''.
Е, Уил, какво ще кажеш? - За кое?
Да направим задруга.
Отивам на север през Ниобрара към Уайоминг.
Да убия двама пакостливи каубои.
И защо? - Нарязали една жена по лицето.
Изболи й очите, отсекли й ушите. Дори гърдите й отрязали!
Мили Боже!
Има 1000 долара награда, Уил. По 500 на човек.
Тате...
Не мога ги мръдна тия проклети прасета!
Без ругатни! Направи каквото можеш, после се измий.
Вече съм друг човек, Хлапе.
Навремето убивах най-вече като бях пиян.
Не съм близнал и капка от 10 години насам.
Жена ми ме излекува...
От пиенето и лошотията.
Ама не ми се виждаш много богат.
С твоя дял можеш да й купиш нова рокля.
Като ги убием, ще й купиш...
Тя почина. - Какво?
Три години ще станат вече.
Не казвай на никого за наградата.
Не искам съперници.
Тук и без това не идва никой.
Е, ако решиш друго, можеш да ме настигнеш.
Ще яздя на запад към жп-линията, а оттам на север към Уайоминг.
Хайде да оправим тия шопари.
Тате!
Ония двата. Май и те имат треска.
Доста се забавихте.
Още няколко дни и щях да повикам шерифа.
Какво ще кажете?
Реката беше придошла. Не можехме да я прекосим.
Сигурно! Закарайте конете в конюшнята.
Този го закарай отзад.
Това се вика красив кон!
Дадох ти двата. Този тук не е за теб.
Ще видим тая работа.
Копелета! Вън от града! Ненормални кучи синове!
Да не си се върнал, касапино!
Тази кобила...
... доведох я за жената, която наряза съдружникът ми.
Тя е най-хубавата.
По-хубава от ония, които му дадох.
Може да я продаде или каквото ще.
Кобила?!
Лицето й не става за нищо, а ти й водиш някаква кранта?
Не е кранта! - Разкарай се оттук!
Не ни трябват подаянията ви!
Махайте се от града и да не сте се върнали повече!
Вярно ли е, че татко е убивал хора?
КЛАУДИЯ ФЕДЪРС МЪНИ
ПОЧИНАЛА НА 6 АВГУСТ, 1878 НА 29 ГОДИНИ
На мама много й харесаха цветята, които й занесох.
Тя вече не става за езда, тате. Отвикнала е.
Грижи се за сестра си, сине.
Ако трябва, заколи една-две кокошки
и дръж болните шопари отделно.
Ако имате проблеми, идете при Сали, жената на Нед Лоугън.
И аз съм отвикнал от седлото.
Сега кобилата ми го връща заради греховете в младостта ми.
Преди да срещна скъпата ви починала майчица,
бях порочен и се отнасях лошо към животните.
Тази кобила и шопарите...
... сега ме наказват за жестокостта ми.
Навремето много ругаех и биех коне като този,
но майка ви ми отвори очите какъв грешник съм бил.
Ще се върна след 2 седмици.
Духът на скъпата ви майчица ще ви закриля.
Откъде взехте парите? - Нямаме пари!
А какво казвате на клиентите? - Лъжем ги!
Лъжете ги?
Ами ако някой дойде да прибере тая награда?
Ще му пуснете хиляда пъти ли?!
Хората, които ще дойдат за хилядарката,
хич не ги интересува, че я нямате!
И няма само да ви резнат по лицето!
Кокошки такива! Глупави кучки!
Мамка му! Проклятие!
Пръста ли си удари?
Здрасти, Кльоща. Не те усетих.
Харесва ли ти?
Чух, че сам си правил покрива.
Покрива ли? Че аз почти цялата къща построих сам!
Момчето на Робъртсови ми караше материал, но само толкова.
Какви са тия дърва?
Строя си веранда, за да седя вечер на нея,
да си пуша лулата, да пия кафе и да гледам залеза.
Само да видиш къщата ли идваш? - Моите проститутки...
Изчукаха де-що каубой мина през града за последните 2 седмици.
Да му се не види!
Има богаташи, натрупали състояния от железници и говеда,
но ти ще си първият, забогатял от публичен дом!
Да, ама докато чукали всеки, му разправяли,
че ще платят 1000 долара на оня,
който убие двете момчета, дето нарязаха Дилайла.
Тия каубои карат говеда към Канзас и Шайен, нали?
И цяла седмица им разправят? - Аз самият разбрах едва снощи.
Мълвата досега сигурно е плъзнала чак до Тексас.
Е, едва ли някой ще се довлече чак от Тексас.
Наистина ли имат толкова пари?
Жените умеят да лъжат. Питам къде са парите - нямали!
Но петте заедно биха могли да ги съберат. Възможно е.
Толкова много?
Можеш да прогониш ония двамата от града.
Мога да прогоня и проститутките ти.
Те сигурно и така ще избягат.
Не, ще си стоят във фермата ''Т'', близо до приятелите си.
А може и никой да не дойде за наградата.
Трябва да вървя. Къщата ти много ми хареса.
Да ме вземат мътните! Това е Уил!
Здрасти, Уил. Влез вътре на сянка.
Сали, погрижи се за коня му.
Какво правиш тук? - Рекох да те навестя.
Уил, нали вече не сме лоши хора?
Фермери сме.
Лесно ще е да ги убием, освен ако не отидат в Тексас.
От колко години не си стрелял по човек? От десет?
Единайсет.
И щяло да е лесно?
Хич не беше лесно още на времето.
Пък и тогава бяхме млади и кръвта ни кипеше.
Ако имаше да им мъстиш за нещо, щях да те разбера.
И преди сме убивали за пари, Нед.
Така поне си мислехме.
И какво са направили тия двамата? Мамели на карти?
Крали говеда? Или наплюли някой богаташ?
Нарязали са една жена.
Насекли й лицето, изболи й очите,
отрязали й пръстите и гърдите.
Май всичко освен оная й работа.
Да му се не види!
Явно са си заслужили смъртта.
Но, разбира се, Уил,
ако Клаудия беше жива, нямаше да се хванеш с това.
Ще нагледаш ли децата ми другата седмица?
Трябва да отделят едни шопари.
Колко време няма да те има?
Към две седмици, мисля.
А това Хлапе що за човек е?
Ще делим ли на три?
Виждам, че още пазиш пушката си ''Спенсър''.
И все още мога да уцеля летяща птица в окото.
Божичко, Уил!
Той сигурно се движи бързо.
Мисля, че утре ще го настигнем.
Привикнал съм към леглото си. Ще ми липсва.
На мен и други неща ще ми липсват.
Извинявай, Уил. - Не се коси, няма нищо.
Май не й хареса много, че тръгна с мен.
Сали ли? - Изгледа ме лошо.
Нали знаеш, Сали е индианка, а те не преливат от любезност.
Не я виня.
Нямам намерение да я одумвам.
Тя ме знае какъв бях едно време.
Знае какъв непрокопсан негодник бях.
Едва ли мисли, че съм се променил.
Не разбира, че вече не съм такъв.
Нали ги знаеш жените... - Наистина не съм същият, Нед.
Клаудия ме вкара в пътя. Излекува ме от пиянството.
Това, че ще убия някого,
не значи, че ще се върна към стария си живот.
Просто ми трябват парите.
Да могат децата ми да започнат на чисто.
Помниш ли оня говедар, дето го гръмнах в устата
и зъбите му изхвръкнаха през тила му?
Сегиз-тогиз се сещам за него.
Не бе сторил нещо, заради което да си е заслужил смъртта.
Поне не можах да се сетя, като изтрезнях.
Е, тогава ти беше побъркан кучи син, Уил.
Никой не ме харесваше.
Всички си мислеха, че ще ги гръмна ей тъй, от лошотия.
Но вече не си такъв.
Орела ме мразеше в червата.
Бонапарт и той не ме харесваше.
Нито пък Куинси, мисля аз.
Куинси все беше нащрек.
Страх го беше.
Както казах, ти вече не си такъв.
Точно така. Сега съм обикновен човек.
Не съм по-различен от който и да било. Вече не.
Кой ли кучи син го е прострелял?
Някой от проклетите англичани. - Не, сър.
Опитът за убийство е извършен от човек с френско потекло.
Без да се засягате,
но французите са известни като народ от убийци,
които не могат да стрелят точно.
Ако тук има французи, те, разбира се, са изключение.
Тук пише, че е бил някой си Гито.
Съвсем като английско име ми звучи!
Отново не се засягайте,
но мисля, че тази страна трябва да си избере
крал или кралица, вместо президент.
Човек ще се позамисли, преди да стреля по крал или кралица.
Величието на кралската особа, нали разбирате.
Може и да не искате да ни засегнете, сър,
но го правите доста успешно!
На тази страна не й трябват никакви кралици!
Като чуя за кралици... - Млъкни, Джо!
Какво ти става? Тоя тук...
Може тоя тук да е Англичанина Боб.
Работи за железницата и гърми китайци.
Може би чака някой каубой
да се хване за револвера, та да го застреля.
Така ли е, господине?
Наистина ли сте Англичанина Боб?
Фазани.
Да постреляме по фазани. Десет изстрела на всеки.
И да кажем... по долар на фазан.
Аз ще стрелям в чест на кралицата, а вие...
... за когото си пожелаете.
Осем за мен и един за вас. Това прави 7 американски долара.
Доста добре стреляте...
... за проклет англичанин.
Несъмнено стрелбата ви се влоши от мъка...
... по ранения ви президент.
Климатът е виновен. Той и ужасно дългите разстояния.
За кое?
За това хората да стрелят по висшестоящите.
Доста дива страна.
Стрелят вече по втори президент за 20 години.
Нецивилизовано е да стреляш по влиятелни личности.
Благодаря ви.
Извинете ме, господа.
Законът изисква да предадете всички оръжия на властите
по време на вашия престой.
На властите?
Уверявам ви, че нито аз, нито спътникът ми носим оръжия.
Разчитаме на добротата на нашите ближни
и на търпението на влечугите.
Друг път бил невъоръжен!
Голяма жега!
Ако ще ме застрелят, по-добре да е горещо, а не студено.
Всичко ме боли повече, когато е студено.
Ако си удариш пръста... - Млъкни, шишко!
Казах само... - Клайд се върна!
Води ли Малкия Бил? - Не.
Почистихте ли ми ''Ремингтън''-а? - Почистен и зареден!
Къде е Малкия Бил, за Бога?
Строи си проклетата веранда! - Строи си верандата?!
Ако те застрелят, какво искаш да е времето, топло или студено?
Няма да ме застрелят.
Той ще дойде ли? - Разбира се, че ще дойде.
Току-що го заредих.
Винаги сам си зареждам оръжията за стрелба.
Какво каза? - Малкия Бил рече,
че си строи верандата. Виждали ли сте я?
Беше си зареден! Имаш 3 пистолета, а само една ръка!
Не искам да ме убият, задето са ми свършили куршумите!
Тая веранда няма и един прав ъгъл.
То и цялата къща е такава.
Той е най-лошият дърводелец, който съм виждал.
И нищо ли не каза? - Попита как изглеждат.
Може и да е куражлия, ама за дърводелец не става.
Може и да не е чак такъв куражлия.
Изглеждаше ли уплашен?
Малкия Бил? Да е уплашен?
Никога не се е стрелял с такива като тези. Убийци.
Малкия Бил идва от Канзас и Тексас, момчета.
А в тамошните градове не си поплюват.
Само се чудех.
Всеки може да се уплаши.
Не беше уплашен, момчета.
Само не става за дърводелец.
Кралската особа има достойнство, което пък възпира убийците.
Ако насочиш пистолет срещу кралица,
ръцете ти ще треперят, сякаш си парализиран.
Аз не бих насочил пистолет срещу когото и да е.
Това винаги е мъдро решение.
Но ако го направите, уверявам ви,
че видът на кралската особа ще ви откаже да проливате кръв.
Ще изпитате, как да се изразя,
страхопочитание.
Президентът, от друга страна...
Че защо да не застреляте някой президент?
Задръжте рестото.
Я ми кажете пак за тази Алис Ягодката.
По улицата към бирарията на Грийли и салона за билярд.
Кажете, че искате да изиграете един билярд.
Макар че всъщност не ми се играе?
Няма значение. През 1878-а нацепиха билярда за подпалки.
Добре. Разбирам.
Г-н Бошамп, мисля, че чаша чай...
Здравей, Боб.
Момчета, запознайте се с Англичанина Боб.
Хиляди дяволи!
Доста време мина. Да не са ти свършили китайците?
Малкия Бил. Мислех, че си мъртъв.
Обръснал си брадата си.
Много попиваше яденето.
Аз пък чух, че си паднал от коня си. Пиян, разбира се.
И че си си счупил врата.
И аз я чух тая история, Боб.
Дори по едно време и аз се мислех за мъртъв.
Но после разбрах, че просто съм в Небраска.
Кой е този? - У.У. Бошамп.
Това е Малкия Бил Дагет. И приятелите му, разбира се.
Шерифът от Нютън, Хейс и Абилин?
Самият той.
И вие ли работите за железницата?
Не, аз пиша. Пиша... - Писма?
Книги, Бил. Книги.
Всъщност, той е моят биограф.
На ваше място не бих го направил.
Това е само една книга. - Книга, а?
Значи вие, момчета, можете да четете.
Значи сте видели табелите, където пише,
че трябва да предадете оръжията си.
Но както сте казали на Анди, вие не сте въоръжени, нали?
Е, не точно, Бил. Имам Колт ''Пийсмейкър''.
Но това не те притеснява, нали? Ако не го виждаш.
Или още по-добре, ако не го чуваш.
Притеснява ме, Боб.
Не обичам из града да се върви с оръжие.
Много внимавай с него, синко.
Провери какви книги носи г-н Бошамп.
И гледай да не се намокриш.
Истина било. Носи само работи за писане и тази книга.
''ДУКЪТ НА СМЪРТТА''
''Духачът на смъртта''? - Дук.
Дукът, Бил.
Приятен ден, господа.
Ще взема и 32-калибровия, Боб.
Не, Малък Бил.
Така ме хвърляш в ръцете на враговете ми.
Врагове?
Пак ли си плещил за кралицата? Или за Деня на независимостта?
Сигурно си мислиш, че те ритам, Боб.
Но не е така!
Всъщност разяснявам. Ясно ли е?!
Разяснявам на всички злодеи в Канзас!
И на всички злодеи в Мисури!
И на всички злодеи в Шайен!
Курвите нямат никакво злато!
А дори и да имаха, на никой няма да му се ще да го спечели!
Какво сте зяпнали?! Разотивайте се!
Гледайте си работата!
Уил, ходиш ли в града?
От време на време.
Продавам по някой шопар, купувам продукти.
Исках да кажа, за да преспиш с някоя.
Не, не ходя в града за такива неща.
Човек като мен?
Само някоя проститутка би легнала с мен.
Не е хубаво да се купува плът.
Клаудия, мир на праха й, не би желала да го правя.
Нали съм баща и тъй нататък.
Значи се оправяш саморъчно?
Това не ми липсва чак толкова.
Мамка му, някой стреля по нас!
Ранен ли си?
Не, ударих си главата, като паднах от коня.
Вече не стреля по нас.
Стреля доста по-нататък.
По какво стреля, по дяволите?
Убий ме, ако знам.
Да не сме влезли в нечия нива?
Не видях никакви посеви.
Пак стреля по нас!
Стреля по целия хоризонт!
Недей! Ще се издадеш къде сме!
Хей, Хлапе!
Хлапето ли стреля по нас?!
Хлапе, аз съм! Уил Мъни! - Че защо стреля по нас?
Ти ли си?
Да, аз съм!
Престани да стреляш по нас! Чуваш ли?
Кой е с теб, Уил?
Нед Лоугън, старият ми приятел!
Да не вземеш пак да стреляш, чу ли?
Ще си приберем конете и ще дойдем при теб.
Няма да стреляш, нали? - Няма.
Гоних си коня цяла миля.
Защо стреляше по нас? - Мислех, че ме следвате.
Така е. Нали каза, ако си променя решението...
Нищо не казах за втори човек.
Това е Нед Лоугън.
А това е Скофилд Хлапето, племенник на Пит Сатау.
Видях, че яздите подире ми и реших, че искате да ме убиете.
Не сме говорили за още един човек!
Каубоите са двама. Добре е ние да сме трима, ако имат другари.
И сам мога да се справя с ония двамата! Не са нужни трима!
Нед стреля отлично с пушка. Улучва летяща птица в окото.
По-точен съм от теб, във всеки случай.
Дори не гърмеше близо до нас. - Не я пипай!
Реших да проверя...
...да не е изкривена. - Не е изкривена!
Ти стреляше къде ли не!
Би ли разделил твоята част с него?
Аз мислех да делим на три.
Не си познал.
Съжалявам, че ти загубих времето, Нед.
Какво? Връщаш се с него ли?
Той ми е партньор.
Ако той не участва, и аз не участвам.
И колко става на човек, ако делим на три?
По дяволите!
Какво се ядосваш?
Така де, какво гледаш?
Какво гледам ли? - Облаците, Хлапе.
Гледа облаците, защото се задава буря.
И аз ги видях.
Умно постъпи, че се съгласи да сме тримата.
Наистина стрелям много точно с тази пушка.
Виждаш ли оня ястреб?
Мога да го смъкна с един изстрел.
Че и аз мога. Ама не ща да си хабя куршумите.
Там горе няма ястреб, Хлапе. Ти бая недовиждаш, нали?
Виждаш ли манерката си?
Колко далече виждаш? - Достатъчно.
Няма да стреляме по манерки! Колко? Стотина метра?
Повече!
Виждаш ли оня дъб там? - Майната ти, Нед!
Той е сляп, Уил! - Не съм сляп бе, задник!
Чакайте! Спрете!
Колко далеч виждаш, Хлапе? 50 метра?
Бъди сигурен, че виждам на 50 метра, Уил!
Виждам достатъчно добре, за да гръмна тоя кучи син!
Чакай малко! Чу ли това, Нед?
Хлапето вижда на 50 метра. Това е добре.
50 метра са ни достатъчни. А сега да вървим.
Много закоравели злодеи, Боб.
И седмината ли си убил? Или само си ранил някои от тях?
Ти ли си изписан на корицата?
''Духачът на смъртта?''
Дукът. Дукът на смъртта.
Винаги си бил добър с пистолета, но чак пък седем!
И защитаваш тази жена... Как пък си го направил?
В издателския бизнес е желателно
да си позволиш малко свобода, когато се рисува корицата.
Заради продажбите.
Май написаното не се различава много от корицата.
Мога да ви уверя, г-н Дагет,
че описаните събития са по разкази на очевидци.
Очевидци? - Да, сър.
Като тоя духач тук, сигурно.
Дукът. - Казах, духач!
''Ти оскърби честта на тази красива дама, Коркоран -
каза Духачът.
Трябва да й се извиниш.
Но Коркоран Двата Револвера отказа.
Ругаейки, той посегна към пистолета си и щеше да го убие,
но Духачът бе по-бърз от него и блъвна горещо олово насреща.''
Смятам, че това е точно описание на събитията.
Е, има известна поезия в думите, не можах да се сдържа.
Аз бях в ''Синята бутилка'' в Уичита през нощта,
в която Англичанина Боб уби Корки Коркоран.
Теб те нямаше там, нито пък е имало някаква жена
или стрелци с два револвера. Нищо от писаното тук.
Били сте там? - Да, бях.
Първо, Корки не носеше два револвера, макар че трябваше.
Но се е казвал Коркоран Двата Револвера.
Да, много хора му викаха тъй, но не заради двата револвера.
Патката му беше толкова голяма,
че бе по-дълга от дулото на колта му.
А обидата бе, че си завря патката
в една французойка, по която Боб си падаше.
Корки влезе в ''Синята бутилка''
и преди да разбере какво става, Боб стреля по него!
И пропусна, беше пиян.
Куршумът изсвистя покрай сащисания Корки и той сгреши.
В бързината си простреля крака.
Междувременно нашият Боб
се прицели по-хубаво и гръмна още веднъж,
ама пак не улучи, тъй се беше напил!
Улучи огледалото над бара.
''Духачът на смъртта'' щеше да гушне босилека,
защото Корки тоя път постъпи правилно.
Прицели се много внимателно, без да бърза...
И? - Бум!
Колтът му се пръсна в ръката, често се случва с тоя модел.
Ако Корки имаше два револвера, вместо само една голяма патка,
щеше да се защитава докрай.
Чакайте малко...
Англичанина Боб го е убил, когато той не е бил изобщо...
Боб не пожела да чака на Корки да му порасне нова ръка.
Не, просто отиде до него много бавно, защото беше пиян...
...и го простреля в черния дроб.
Много ми убиват проклетите камънаци!
Наистина ми липсва леглото. - Това го каза и снощи.
Снощи казах, че ми липсва жена ми.
А тази нощ - леглото.
Утре пък сигурно ще ти липсва покривът над главата.
Оня случай в Джаксън Каунти... Наистина ли е било така?
Както го разправят? - Кой случай?
Двама помощник-шерифи с насочени срещу теб пушки.
Взели са те на прицел, а ти си извадил пистолета
и си ги отнесъл и двамата. Отървал си се само с драскотина.
Чичо Пит каза, че не е виждал нищо подобно на тая стрелба.
Ами... не си спомням.
Не си спомняш? - Точно така.
Ти колко хора си убил?
Няма ли да ми отговориш? - За какво ти е да знаеш?
Искам да знам с кого яздя, ако трябва да стреляме.
А ти колко си убил, Хлапе?
Петима. - Колко?
Петима. Петима съм убил.
Включително и един мексиканец, дето ме нападна с нож.
Защо не млъкнеш и не поспиш малко?
Ама вие сте намусени като две стари кокошки.
Значи г-н Коркоран е бил по-бърз във ваденето от Духач...
... от Англичанина Боб? - Да, но там му беше грешката!
Ако не беше толкова припрян, нямаше да си простреля крака.
И щеше да убие стария Боб.
Да си добър стрелец и да вадиш бързо пищова...
... не вреди, но най-важно е да си хладнокръвен.
Човек, който не се стряска при стрелба,
най-вероятно ще те убие. - Но ако другият е по-бърз...
Тогава ще избърза и няма да улучи. Гледай сега.
Ето колко бързо мога да се прицеля и да улуча нещо,
ако не е на повече от 3 метра.
Освен ако не е голямо като плевня.
Но ако той улучи? - Е, тогава ще те убие.
Ето защо има много малко опасни хора като Боб.
И като мен.
Не е толкова лесно да убиеш някого, ако и той стреля.
Това би стреснало повечето хора.
Ще ти покажа нещо. - Момент!
Гледай сега. Вземи го.
Хайде, вземи го.
Ето ключът.
Застреляй ме,
и ти и Боб ще литнете оттук, свободни като птички.
Зареден ли е? - Иначе не върши работа.
Трябва да запънеш петлето.
Запъни го.
Сега го насочи.
Хайде, насочи го!
Сега трябва само да натиснеш спусъка.
Силно усещане, нали?
Дори не си беше сложил пръста на спусъка.
Ами ако...
Ако го дам на него?
Направи го.
Ама наистина ли... - Дай му го!
Май не го иска, г-н Бошамп.
Добре направи, че не го взе. Щях да те убия, Боб.
Не е зле да повали малко, г-н Бошамп.
Гадна шибана кранта!
Извинявай, старо конче.
Това го нося да пийнем, след като ги убием.
Но и сега ще ни дойде добре. - Не и за мен.
Вече не докосвам алкохол. - Уил, вали!
Знам, че вали. Дай малко на Хлапето.
Мислиш ли, че той наистина е убил петима?
Не.
Като си говорехте за случая със помощник-шерифите...
Помня, че тогава застреля трима, а не двама.
Вече не съм такъв, Нед.
Вече не трепя хора наляво и надясно.
Още ли мислиш, че ще е лесно да убием ония каубои?
Ако първо не се удавим.
Дай тези ключове на кондуктора.
Може да отключи Боб, веднага щом напуснат областта.
А пистолетите ми?
Нали знаеш, Боб,
ако те видя още веднъж, ще те застрелям при самозащита.
И не съм ти откраднал биографа!
Той сам реши да остане!
Ами да си го завре някъде, ясно ли е?
Чума да ви тръшне, цялата воняща банда!
Нямате морал и закони!
И вас също, курви такива! Нямате закони! Нямате чест!
Нищо чудно, че сте емигрирали в Америка!
Никой не ви ще в Англия!
Вие сте само шайка диваци! Кръвожадни диваци!
Никой няма да дойде...
... след това, което Малкия Бил направи с англичанина.
Дилайла, почисти масите!
Ако си покриеш лицето,
някой може да те изчука и няма да трябва да чистиш!
Как му викаха на покривалото за лице?
Воал. - Да. Намери си воал.
Ще вали. - Слава Богу.
Сигурен ли си?
Добре ли си, Уил?
ОРЪЖИЕТО ЗАБРАНЕНО В БИГ УИСКИ
Един разпитваше за теб, Алис.
Тази вечер? Да не се шегуваш?
Насам, господине.
Трябва ужасно да е загорял, та да дойде в такова време.
''Не, не! Грешиш, Малък Бил!'', каза той.
Това не е извито ''Дж'', а изпъкнало ''Дж''.
Беше го сменил. А аз му казах:
''Джим, ти си лъжец и конекрадец!''
Видя, че никой няма да му помогне,
и започна да реве, да хълца и да нарежда.
Викаше: ''Божичко, моля те, не ме убивай, Бил!''
Рекох му: ''Джим, повръща ми се...''
Отвори прозореца.
''...като гледам мъж с два пищова и карабина ''Хенри''
да циври като бебе!''
Значи го убихте? - Не, но трябваше да го направя.
Не мога да понасям хора като него.
Кръчмите са пълни с тях.
Скитници, пияни кочияши, побъркани миньори.
Размахват пищови и се правят на много лоши.
Но нямат и капка смелост или характер, пък бил той и лош.
Не обичам убийците.
Или хора с нисък морал.
Като Англичанина Боб.
Но все пак, Боб не беше страхливец.
Той не би циврил и нареждал така...
Шерифе...
Ами, нямам повече съдове.
Може би трябва да обесите дърводелеца.
Какво?
Ами, просто исках да кажа... Ако го обесите...
Няма значение.
Какво е пък това?
В такава нощ!
Кой е? - Помощник-шериф Чарли Хекър.
Трима току-що пристигнаха в града.
Сега са в кръчмата. Двама от тях имат оръжия.
Защо ли се бави Хлапето?
Мислиш ли, че е...
Боже, Уил, изглеждаш ужасно!
Помниш ли Хендършот Орела?
Видях го.
Уил, той е мъртъв.
Не, видях го, Нед!
Главата му бе разцепена. Виждаше му се мозъкът.
Господи! Тресе те.
Пийни си, чу ли? - И оттам излизаха червеи.
Ще ида да намеря Хлапето.
Сигурно е отишъл горе с някоя от тукашните дами.
Ако аз...
Ако и аз мога да...
... да се позабавлявам малко, ти би ли...
Е, май не ти се идва.
Дайте ми пистолета си, г-не.
Казах да ми дадеш пистолета!
Не съм пиян.
Законът нарежда да се оставят оръжията при мен,
независимо дали е ден или нощ.
Сигурно не си видял табелата от дъжда.
Не... Но аз не съм въоръжен.
А приятелите ти горе имат ли пистолети?
И те не са въоръжени.
Разля си уискито.
Как ти е името?
Уилям...
... Хендършот.
Е, г-н Уилям Хендършот,
ами ако ти кажа, че си долен лъжец?
И ако кажа, че се насираш в гащите, защото си страхливец,
сигурно ще извадиш пищова и ще ме застреляш на място?
Така ли е?
Сигурно да.
Но аз наистина...
... не нося оръжие.
Изправи се!
Хайде!
А това какво е, да гониш змиите с него ли?
Тук няма змии, г-н Хендършот.
Не е зареден.
Барутът му е мокър.
Виждате ли, г-н Бошамп?
Точно за подобни боклуци ви говорех!
Срещат се във всички кръчми, във всички цветущи градчета!
В Уичита!
В Шайен!
В Абилин!
Но не и в град Биг Уиски!
Побързайте! Разбрахте ли какво да кажете на Малкия Бил?
И гледайте внимателно за самотния бор! Да не го подминете!
Оставете ризата, г-жо! Само обуй ботушите!
Какво ще правим с Уил?
Хайде! И дано конете са още там!
Отвори на човека, У.У.
Той е нетърпелив да напусне гостоприемния град Биг Уиски.
Леко, Малък Бил! Нали трябва да работи и да печели!
Защо са духнали през задния прозорец?!
Видяха как преби приятеля им.
Бяха дошли само за билярд. Честно!
За билярд ли?!
Значи само са минавали оттук?!
Отиваха към форт Бюфърд. - Ти преби един невинен човек.
Невинен?
И за какво по-точно е невинен?
Господи, Уил!
Правил ли си го преди?
Много пъти.
Сигурно пистолетът му е засякъл.
Дай по-близо свещта. Не виждам добре.
Не би се оставил да го пребият, ако не бе засякъл.
Нямаше да го предаде без стрелба.
Не ми изглежда добре.
Не е извадил пистолета, а?
Той не скача лесно като теб. - Е, аз поне щях да го извадя.
Ти го направи! Извади си го от жената - и през прозореца!
Идеята беше твоя! Аз исках... - Трябва да вървим.
Толкова скоро? Аз съм готов за още един път на кредит.
Ще ти свърши кредита. - Първо работата, а после...
Миличка, трябва да изчакаме времето да се оправи.
И ще ни трябва още храна. За три дни.
Три дни? Ще ги убием още утре!
Никого не убивам без него.
Той не ни трябва. Ще се справим сами.
Пък и той е само един болен свинар!
Някоя от нас ще ви донесе храна и малко уиски сутринта.
И някакво лекарство, ако имате.
Не ти ли писва, като го слушаш да стене?
Не се тревожете, дами!
Аз и Нед ще убием ония кучи синове!
Клаудия...
Тя не е тук. - Ти ли си, Нед?
Видях го, Нед.
Видях Ангелът на смъртта.
Видях реката, Нед.
Той има змийски очи. - Кой има змийски очи?
Ангелът на смъртта.
Нед, страх ме е да умра.
Спокойно, друже.
Видях и Клаудия.
Това е хубаво, нали?
Лицето й бе покрито с червеи!
Нед, страх ме е!... Умирам!
Не казвай на никого.
Не казвай на децата ми какво съм вършил. Чуваш ли?
Добре.
Ще умре, нали?
Възможно е.
И ако умре?
Ще го погребем.
Не това имах предвид.
Питаш дали ще ти помогна да убиеш ония каубои?
Аз няма да мога да ги видя. Но ти ще можеш.
Ще забележиш оня едър копелдак от половин миля.
И ако го видя?
Тогава ще се приближа до него и ще го убия.
Просто ей така?
Нали ти казах, че съм убиец. Правил съм го и преди.
По-голям убиец съм от него.
Помислих те за ангел.
Ти не си мъртъв.
Някакъв здравеняк...
... направо ме спука от бой.
Сигурно сега изглеждам като теб.
Много по-добре от мен изглеждаш, господине.
Не исках да те обидя.
Значи теб са нарязали каубоите?
Партньорите ми, Нед и Хлапето...
Те някъде тук ли са?
Отидоха да разузнаят, когато треската ти отслабна.
Да разузнаят ли?
Във фермата ''Т'', търсят онези двамата.
От колко време съм тук? - От три дни.
Гладен ли си или...
Три дни? Сигурно съм гладен.
Мислех, че съм умрял.
Обикновено не обръщам внимание на такива равнини.
Или дърветата. Но сега ги забелязвам.
Помислих, че наистина ще умра.
Донесох ти шапката. Беше останала в кръчмата.
Благодаря.
Онзи шериф... още ли ме търси?
Малкия Бил ли?... Не. Мисли, че сте отишли на юг.
Наистина ли ще убиете ония каубои?
Сигурно. Нали ще ни се плати за това?
Двамата ти приятели...
... вземат предплата от наградата. - Предплата ли?
Безплатно преспиване.
Алис и Силки им пускат без пари.
Разбирам.
Ти искаш ли едно безплатно?
Мисля, че не.
Нямах предвид с мен.
Алис и Силки ще преспят с теб безплатно. Ако искаш.
Само това исках да кажа.
Нямах предвид, че не искам безплатно, защото си нарязана.
И дето казах, че изглеждаш като мен, не беше вярно.
Ти не си грозна като мен. Просто и двамата имаме белези.
Ти си красива жена и ако исках едно безплатно,
щях да предпочета теб пред другите две.
Само че аз... просто не мога, заради жена ми.
Жена ти? - Да, нали разбираш...
Възхищавам ти се, задето си верен на жена си.
Познавам много мъже,
които не са верни.
Сигурно.
Тя в Канзас ли е?
Сега бди над децата ми.
Дръж го, Слим! - Дайте желязото!
Леле, момчета!
Кракът ми е счупен!
По-добре го довърши, Нед.
Не е ли мъртъв? Не сте го улучили?
Той улучи коня на момчето. Очисти го преди да се измъкне.
Скрий се зад скалите, Дейви! Скрий се там!
Какво стана? Не го ли убихте?! Какво става?
Ако стигне до скалите, ще ни избяга.
Освен ако не слезем долу. - Какви скали?
Защо не стреляш? Какво става, Нед?
Стреляй!
Не съм много добър с такава пушка.
Давай, Дейви! Към скалите!
Улучи ли го?
Къде е?
Колко изстрела ми остават?
По дяволите, Нед, кажи!
Два.
Улучи ли го?
Зареди я.
Изпусна го. - Улучих го.
Но не е мъртъв.
Може би да, може би не. Мисля, че го улучих в стомаха.
Мислиш ли, че ще умре?
Мислиш ли, че го убихме?
Простреляха ме, момчета!
Да, така мисля.
Умирам, момчета!
А кой те караше да режеш жената, тъпако?!
Боже, толкова съм жаден!
Слим, дай ми малко вода! Моля те, Слим!
Кръвта ми изтича, Слим!
Дайте му малко вода, по дяволите!
Чухте ли, дайте му вода! Няма да стреляме!
Няма ли? - Не!
Чакай малко, Дейви! Ето ме, идвам!
Не стреляйте, негодници!
Дейви... Проклятие!
Занесоха ли му вода?
Божичко, простреляли са го! Дръж се, Дейви!
Проклети убийци! Затрихте нашия Дейви!
Кога ще се върнем назад? - След известно време.
Без мен. Аз се връщам в Канзас.
Първо трябва да убием и другия.
Ако имаме късмет, ще го намерим до довечера или утре сутринта.
Ще го застреляме и ще си тръгнем с парите.
Искаш ли пушката ми? - Не се отказвай сега.
Ще изгубиш дела си. - Млъкни!
Доскоро, Уил. Сбогом, Хлапе.
И без това не съм добър с тая проклета пушка!
С Хлапето ще слезем до ранчото и ще го застреляме.
Ще се срещнем с теб, ще вземем парите и тръгваме заедно на юг.
Ами ако той не се върне в ранчото?
Няма да смее да иде в града или да остане на открито.
Ще се завре в ранчото.
Няма да ви чакам. Ще ида да нагледам децата ти.
Забрави какво каза Хлапето за парите.
Ще ти донеса твоя дял.
Хлапето плещи глупости.
Малък Бил!
Малко ремонтирам покрива.
Убили са единия от каубоите.
Проклятие!
Парсънс каза, че е видял трима сутринта да яздят на изток.
Конят на единия бил кафеникав, а на втория - сива кранта.
Не видял какъв е третият, но може би е бил петнист.
Еймъс пита дали общината ще плати храната на конете.
А и не ни дават повече патрони, без да ги платим.
Вземи кучетата ми, а общината ще поеме отговорността.
Шишко, иди в ранчото ''Т'' и пази другия каубой -
да си седи там и да не се показва.
Не мислех, че наистина ще го направят.
Да не мислеше, че са дошли чак от Канзас само да ни изчукат?
Но Хлапето си е още момче, а другият, Уил, добрият,
е толкова верен на жена си... - Жена ли? Той няма жена!
Нали ми каза... - Няма жена!
Не и жива във всеки случай.
Курви-убийци!
Той си го заслужаваше заради това, което направи!
Другият също! И двамата, заради стореното!
Пипнахме единия!
Пипнахме го, шерифе! Близо до Кау Крийк!
Жив ли е?
Да! Неколцина от ранчото тръгнахме да ги търсим,
защото убиха наш човек.
Копелето яздеше на юг на един петнист кон.
Призна ли си?
Не. Но скоро ще си признае! Носеше карабина ''Спенсър''!
Бият ли го вашите? - Е, малко...
Отивайте там и разберете какво е станало с другите двама!
Видя ли нещо отвън, Бък? - И още как.
Видях 200 души с пушки.
Обградили са ранчото и искат Бързия Майк.
Питам: ''Колко давате?'' Те викат: ''Пет.'' ''Долара?''
Те викат: ''Цента.'' Викам им: ''Продадено!''
Хич не ме е страх. Нали ме охраняват!
Каза ли къде са двамата? - Не.
А някакви имена? - Само неговото, Нед Раундтрий.
Вкарайте го вътре.
Сега ще кажеш на мен и на г-н Бошамп
всичко за твоите двама приятели-злодеи.
Искам имена и местонахождение на тия мръсни убийци.
Бая вони.
Да, и още повече ще завони.
Мислиш ли, че е още там?
Там е.
Стиска си лайната като кесия със злато.
Там си е.
Ако го видиш, веднага ми кажи.
Нали няма сам да го застреляш?
Оставям го на теб.
Значи ти, г-н Куинси и... Как беше името на младежа?
Елрой Тейт.
Не, ти каза друго име. - Точно това казах.
Не, ти каза: ''Елрой Куинси от Медсин Хет и...
... Хенри Тейт от Шайен.''
Не е вярно! Не съм казал така.
Доведи курвите, дето са се чукали с тях оная вечер.
Алис Ягодката и Силки? - Да! Върви ги доведи!
Техните лъжи сигурно ще се различават от твоите.
И щом лъжите ви се разминат...
Аз не удрям жени.
Но ще ударя теб.
И то не лекичко, както досега,
а много лошо.
Къде отиваш? - До нужника.
Чакай да свърша ръката. - Ще ме пазиш, докато дрискам ли?
Ами ако има засада? - Ще им пръдна в лицето.
Аз ще ида с него. - Тъкмо да ми избършеш задника!
Да върви на майната си! Като не е учтив, нека го застрелят!
Това той ли е? - Да, той е.
Давай, гръмни го. Твой е.
Убийци!
Застреляй го!
По-бързо, мамка му!
Уби ли го? - Да!
Прикривай ме!
Не ги виждам! - Само стреляй, дявол те взел!
Така ли беше едно време?
Всички препускат, стрелят,
навсякъде дим, хора крещят, куршуми свистят наоколо?
Сигурно.
Мамка му, мислех, че ще ни спипат.
Дори малко ме беше страх. Само за минутка.
Било ли те е страх едно време?
Не си спомням.
Повечето време бях пиян.
Прострелях тоя гад три пъти!
Посегна за пистолета си и аз го надупчих!
Първият изстрел...
... го улучи право в гърдите!
Това ми беше първият.
Първият какво?
Първият човек, когото убивам.
Зная, че ви казах петима. Не беше вярно.
На мексиканеца с ножа...
... му строших крака с лопата. Не съм го убивал.
Но пък тоя го уби за петима.
Ами да!
Здравата го надупчих!
Три куршума, докато сереше...
Пийни си.
Боже Господи!
Не мога да проумея,
че той вече никога няма да диша.
Че е мъртъв. И другият също.
Защото си натиснал спусъка.
Страшно нещо е да убиеш човек.
Отнемаш му всичко, което е имал и което е щял да има.
Е, те си го заслужаваха.
Всички си го заслужаваме, Хлапе.
Наблюдавах те. Никой не те следи.
Силки и Фейт тръгнаха на изток и двама шерифи ги следяха.
Ще ми помогнеш ли да ги преброим?
Вярвам ти, Уил. - Недей да ми вярваш много.
Всъщност, ще дадем заедно дела на Нед.
Да видиш, че не те лъжа. - Делът на Нед ли?
Той тръгна на юг, ще го настигнем.
Нед е мъртъв!
Как така е мъртъв?
Вчера тръгна на юг! Не е мъртъв!
Убиха го! Мислех, че знаете! - Никой не е убивал Нед!
Той не е убил никого, тръгна си на юг вчера!
Защо някой ще го убива?
Кой го уби?
Малкия Бил.
Ония от ранчото го хванаха, а Малкия Бил... го преби.
Караше го да говори, биеше го и накрая Нед издъхна.
Окачиха му надпис на гърдите, че е убиец.
Надпис?
Сложиха го пред кръчмата. - Пред кръчмата?!
Въпросите, които му задаваха... Какви бяха?
Къде сте вие двамата. - И после?
Един каубой дойде и каза, че сте убили Бързия Майк в нужника.
Значи Малкия Бил го е убил заради нас?
Не нарочно...
Но започна да го удря по-силно. Искаше да изкопчи нещо.
Изпърво Нед мълчеше, но после Малкия Бил тъй го заудря,
че той му каза кой си. Каза, че в действителност
името ти е Уилям Мъни от Мисури. Малкия Бил попита:
''Същият Уилям Мъни, който взриви жп-линията през 1869,
убивайки жени и деца?''
Нед каза, че си правил и много по-лоши неща,
че си по-безмилостен от Били Хлапето и ако пак го удари,
ще дойдеш да го убиеш, както си убил оня шериф през 1870 г.
Това обаче не го изплаши, нали?
Не, сър.
Дай ми пистолета си. - Защо?
Дай ми го!
Задръж го. Вече не ми трябва.
Повече никого няма да убивам.
Не съм като теб, Уил.
По-добре се връщайте, г-це.
Задръж цялата сума. Твоя е.
Нали щеше да си купуваш очила и хубави дрехи?
По-добре да съм сляп и одърпан, отколкото мъртъв!
Не се бой, Хлапе. Няма да те убия.
Ти си единственият ми приятел.
Вземи парите и дай моя дял и дела на Нед на децата ми.
Ако не се върна до седмица, да дадат половината на Сали.
Задръж останалото и си купи очила.
Ще идеш да убиеш Малкия Бил, нали?
Ако видиш хора, избягвай ги. Мнозина ще искат да те обесят.
А сега тръгвай.
ЕТО КАКВО СЕ СЛУЧВА С УБИЙЦИТЕ В ТОЗИ ГРАД
Ще го кажа само още веднъж, тъй че не ме питайте повече!
У частвалите в потерята днес
получават по едно питие от бюджета на общината!
У частвалите вчера също получават по питие!
Тишина! Значи питиетата стават две.
Но останалите са си от вашия джоб.
Ще тръгнем рано сутринта.
Ще ги преследваме чак до Тексас, тъй че не харчете много пари.
Ще се разделим на четири групи!
Ще огледаме всички ферми и следи в широк кръг.
Все ще открием някой, който е видял тия негодници.
Кой е собственикът на тая миризлива дупка?
Ти, дебелакът! Казвай.
Аз съм собственикът на заведението.
Купих го от Грийли за хиляда долара.
Дръпнете се от него.
Чакай малко! Стой!
Сър, ти си страхлив кучи син!
Току-що застреля невъоръжен човек!
Трябвало е да се въоръжи,
щом украсява кръчмата си с моя приятел.
Ти си Уилям Мъни от Мисури, убиец на жени и деца.
Така е.
Убивал съм жени и деца.
Убивал съм почти всичко, дето ходи или пълзи.
И съм дошъл да убия теб, Малък Бил.
За онова, което стори с Нед.
По-добре се дръпнете.
Господа,
остава му един патрон.
Когато го изстреля, извадете пистолетите
и го застреляйте като жалък негодник, какъвто си е!
Засечка! Убийте кучият му син!
Всички, които не искат да ги убият, да излязат отзад.
О, Боже! Ранен съм!
Не си ранен.
Нямам пистолет! Не съм въоръжен!
Вземи тая пушка.
Вземи я!
И патроните.
Ти уби Малкия Бил!
Наистина ли не си въоръжен?
Не съм!
Нямам пистолет! Никога не съм имал!
Аз съм писател! Пиша! - Писател?
Писма ли пишеш? - Не, книги.
Книги, значи.
Не е за вярване! Уби петима, съвсем сам!
Това е карабина ''Спенсър'', нали? - Точно така.
Кого застреля първи?
''При многоброен противник,
опитният стрелец първо убива най-точния.''
Малкия Бил го каза. Сигурно първо него си убил.
Имах късмет с реда.
Винаги имам късмет, когато убивам хора.
Кой беше следващият? Клайд, нали? Уби Клайд.
Или може би помощник-шерифа Анди?
Мога само да ти кажа кой ще бъде последен.
Не заслужавам...
... да умра така!
Строях си къща.
Дали заслужаваш не е от значение.
Ще се видим в ада, Уилям Мъни.
Излизам навън!
Ще убия всеки, когото видя!
Ако някой стреля по мен,
ще убия не само него, но и жена му,
и всичките му приятели.
И ще му изгоря къщата!
Да не е посмял някой да стреля!
Чарли, давай! Застреляй го!
Вземи...
А, не! Не съм помощник-шериф!
И да погребете Нед както трябва!
И повече да не обезобразявате или да биете проститутките!
Или ще се върна и ще ви избия всичките, кучи синове!
Няколко години по-късно г-жа Ансония Федърс
предприе трудно пътуване до Ходжмън Каунти,
за да посети гроба на единствената си дъщеря.
Уилям Мъни отдавна бе изчезнал заедно с децата.
Според някои - към Сан Франциско,
където забогатял от текстилни изделия.
На гроба нямаше нищо, което да обясни на г-жа Федърс
защо единствената й дъщеря се бе омъжила
за известен крадец и убиец, ужасно лош и избухлив по характер.
Превод: ЖИВКО ТОДОРОВ
Субтитри: ДЕЯН ТОДОРОВ