23.976
ТРАНСПОРТЕР
По-бързо!
Карай!
Вие сте четирима. - Я, ти можеш да броиш! Карай!
Правило първо - сделката не се променя.
Сделката беше за трима души с общо тегло 254 кг.
Има нова сделка!
Още 80 килограма означават по-голям разход на бензин.
Ще сипем бензин! - Спирането носи рискове.
Рискът е да ни хванат. 80 килограма в повече
ни отнемат предимството на специалните амортисьори "Кони".
Ако има преследване, няма да сме в по-добра позиция.
Увеличава се рискът да ни хванат. Аз не искам да ме хванат.
Ти също не искаш. - Карай или ще ти пръсна мозъка!
А кой ще кара? - Убий го, аз ще карам!
Не знаеш кода за запалване.
Трима души, 254 кг.
Сделката беше такава.
Трима души - 254 кг.
Коланите!
Сега разбра ли значението на амортисьорите?
Сега е моментът.
Направете път!
Не натам!
Мамка му, влязоха в насрещното! Марсел, спри!
Пази се!
86-и вика централата. Тръгнаха в обратната посока.
Давай!
Ако обичаш! Днес чистих тапицерията.
Закарай ни на мястото на срещата. - Още не.
Ченгетата! - Не спирай! Направи нещо!
Хайде, направи нещо!
Пистолетът, ако обичаш.
Дай газ, Марсел!
Полиция, спри!
Писна ми от това преследване! - Какво чакате бе, момчета?
Даваш ми прекалено много. - Закарай ни до Авиньон.
Сделката беше дотук.
Правило номер едно - сделката си е сделка.
Правилата са, за да се нарушават. - Не и моите.
Вчера в Ница четирима души обраха корпорация "Алианс".
Единият от тях е загинал. Останалите трима са заловени
рано тази сутрин, когато навлезли в еднопосочна улица
и блъснали такси. От полицията съобщават,
че ако не са били толкова слаби шофьори, 20-те милиона евро
щяха да са далеч оттук до днес следобед.
Човек се отнася с колата си така, както се отнася и със себе си.
Сигурно е така, инспекторе.
Имате добро чувство за хумор. Типично френско.
Капка остроумие с подходящата доза пикантност.
Били сте на разходка с колата? - Няма закон срещу това.
Ще влезете ли за едно кафе?
Благодаря, но имам още много адреси. Цели 88.
Да, доста са. - Трябва да проверя много БМВ-та,
модел 1996 г. с цифрите 0 и 6 в номера.
Тези коли са много популярни сред някои хора тук.
Сред тези, които идват от Италия със скъпите си костюми
и красивите си момичета, покрити с бижута и тежък грим. Сред...
Мафиотите.
Имало е обир. Измъкнали са се.
Имали са страхотен шофьор.
С черно БМВ 735 от 1996 г.
И цифрите 0 и 6 в номера.
Ходили ли сте скоро в града? - Не.
Храната в Ница е страхотна. Особено печената риба.
Никъде другаде във Франция няма такава. А жените...
Обичам жените там. Те са по... комплицирани
от нашите жени тук. Не мислите ли?
Не обичам комплицирани жени. - Падате си по простите неща?
Защо се интересувате? - Още когато бях малко момче,
военните ме интересуваха. - Аз вече не съм военен.
И аз вече не съм малко момче.
Сигурен ли сте, че нямате време за кафе?
Всичко е така подредено при вас, мосю Франк.
Всяко нещо е на мястото си. - Ще го приема като комплимент.
Вие сте човек, който обръща внимание на детайлите.
Може да намина по-късно да пием кафе.
Вратата винаги е отворена за вас.
Лупо ми даде номера ти. - Бъди кратък.
Трябва ми транспорт. - Слушам те.
Само един сак. - Размери?
По-точно? - 150 на 50 сантиметра.
Тегло? - Не повече от 50 кг.
Адрес? - "Рю дьо Люксембург" 24, за г-н...
Правило 2 - без имена.
Час на приемане? - 7 сутринта на входната врата.
150 на 50 сантиметра, 50 килограма, 250 километра.
Скорост в рамките на позволената. Една почивка по пътя.
40 хиляди - половината сега, половината при доставката.
Ако на адреса няма никого, ще оставя пратката отпред.
Сключим ли сделка, условията не се променят.
И това ли е правило? - Правило номер 1.
Споразумяхме ли се?
Много си прецизен. - Транспортът е прецизен бизнес.
Гума!
Здрасти!
Не мърдай, няма да те убия. Ще направя дупка, за да пиеш.
Моля те!
Пий...
Достатъчно! Добро момиче.
Ще сваля лепенката. Ако изкрещиш, ще те убия.
Трябва да пишкам!
Искаш ли да го направя в колата ти?
Добре.
Ще извадя ножа си, но не викай. Ще те освободя.
Устата не ти трябва, за да пишкаш.
Имаш една минута.
55, 54...
Нарушаваш правилата, Франк.
Не бива да нарушаваш правилата.
Петнадесет!
Седем...
Две... Времето изтече!
Не ме карай да те измъкна оттам!
Мамка му!
Правило номер 3 - не отваряй пратката.
Дано си се изпикала добре, защото ще ти е за последно.
Така става, като нарушаваш правилата.
Закъсня. - Имах малък проблем.
Нещо сериозно?
Нищо сериозно.
Отвори ли пратката? - Правило 3 - не отваряй пратката.
Обичам правилата.
Светът е за никъде без правила. Ти си чужденец, нали?
Хубав бизнес си заформил. Класен!
Имаш добра репутация. Не разбрах как се казваш?
Правило 2 - без имена. - Разбира се.
Няма ли да ги преброиш?
Трябва ли? - Не.
С това приключваме сделката.
Знаеш ли... Чудех се дали
няма да се съгласиш да транспортираш една пратка?
Нали с това се занимаваш? Доставяш, без да задаваш въпроси.
Защо пък не?
Тегло?
Около килограм. - Адрес?
Гренобъл, "Рю дьо Лак" 306. За г-н...
Да, бях забравил. Правило 2.
Харесвам го.
Къде е той?
Слизай! Никнеш навсякъде.
Не искаш ли да пишкаш? Нали искаш само това.
Франк, тъпак такъв!
Аз задавам въпроси, ти отговаряш. Искам кратки отговори.
Коя си ти?
Казвам се Лай. Аз съм...
Аз питам, ти отговаряш. Нито повече, нито по-малко.
Искаш ли да опитаме отново?
В каква гадост съм се забъркал? - В много голяма! Тези типове...
Съжалявам, няма да кажа...
Къде отиваш? - Лягам си.
Не мога да мисля, като съм уморен. Наспя ли се, виждам нещата по-ясно.
Може ли да остана? - Заповядай.
Добре ли си?
Пази си силите.
Само ми кажи кой направи това?
Куриерът.
Куриерът е мъртъв. - Не е.
Повярвай ми!
Вярвам ти.
А полицаите? Идваха ли вече?
Не им каза нищо, нали? Естествено...
Не си можел да говориш.
Е, нека си остане така.
Набрах ги от градината. Дано не възразяваш.
Не знаех дали предпочиташ чай или кафе и направих и двете.
Дано обичаш...
Маделини.
Опитай една.
Внимавай! Горещи са.
Вкусна ли е?
Остави на мен. - Обичам тихите утрини.
Да, тихите утрини. Аз също ги обичам.
По това си приличаме. Обичам тишината.
Съжалявам.
Мляко ли търсиш? - На вратата има мляко.
Аз ще отида.
А вие сте? - Новата готвачка.
Мосю Франк тук ли е?
Още ли важи поканата за кафе? - Разбира се, влезте.
Маделина? - Домашна ли е?
Ще донеса още.
Майка ми правеше маделини всяка сутрин.
Подуша ли аромата им, детството ми веднага се връща.
Като при Пруст. Чели ли сте Пруст? - Не.
Той е невероятен! Памет като стоманена картотека.
Би станал страхотно ченге. - Мляко?
Преди и аз помнех като Пруст. Главата ми беше като картотека.
Запомнях всичко на мига.
Видех ли номер на кола, оставаше завинаги в главата ми.
А сега без чужда помощ не знам дори кой номер на коя кола е.
Например... този.
Този е мой. - Спомени...
А къде е остатъкът от колата?
Надявах се вие да ми кажете. - Откраднаха я.
Отидох на пазара да купя някои неща, а когато свърших...
Я нямаше? Съобщихте ли в полицията?
Беше първата ми задача за днес.
И как се прибрахте от пазара? - Аз го докарах.
Видях го да ходи покрай пътя.
Рисковано е да прибираш непознати от пътя в тъмното.
Лицето му изглеждаше мило.
Не видях кола отвън. - В гаража е.
Може ли да я видя?
Хубава кола за готвачка.
Някои хора не обичат немците.
Много са агресивни. Превземат най-добрите плажове.
И в готвенето са пълна нула.
Но хора, които правят такива коли, не може да са толкова лоши.
Интуицията не ви е излъгала за мосю Франк, госпожице.
И двамата не сме разочаровани.
Моята интуиция ми подсказва, че е време да пиша доклади.
Къде е останалото от колата ми?
За малко да забравя. Била е взривена.
Остатъците са в лабораторията.
Опитват се да отделят остатъците на двете ченгета в багажника
от смачканите ламарини.
Но вие, естествено, не знаете нищо по въпроса.
Съжалявам, че ви притесних. Благодаря за кафето и спомените.
Заповядайте, когато пожелаете. - Ще ме изпратите ли?
Винаги си въртял бизнеса си тихо и мирно, Франк.
Оценявам това - по-малко работа за нас.
Но тази работа с бомбата не е тиха и мирна.
Дали не искаш да ми разкажеш някоя интересна история?
Ако знаех, бих ти разказал.
Препоръчвам, когато следобед дойдете двамата при мен, да знаеш някоя.
По-добра от тази, която разказваш сега.
Той иска да говори с теб, не с мен. - Тихо!
Моля те, трябва да помисля. - Нали щеше да мислиш снощи?
Снощи сънувах кошмари
за едно момиче, което обърква целия ми тих и спокоен живот.
И всичко, до което се докосва, се превръща в катастрофа.
Добре, съжалявам.
Все още се чудя дали искам или не искам да знам всичко за теб.
Какво? - Тихо е.
Мислех, че харесваш тишината.
Сега е прекалено тихо.
Добре ли си? - Не.
Добре, да тръгваме!
Хайде!
Не стой там!
Дай ръка!
Влизай вътре!
Искаш ли да умреш, Лай?
Успокой се! Добре ли си?
Стой тук, ще се върна. - Почакай!
Сложи това.
Добре ли си?
Това твоята къща ли е?
Предполагам, че да.
Трябваше да си гледам работата!
Едно просто малко правило!
Трябва да има някакви сухи дрехи в тази къща.
Не отваряй пратката!
Ако отвориш пратката, имаш само проблеми.
Какво правиш? - Компенсирам те за неприятностите.
Почакай, за какво... - Без въпроси!
Не обичам сложните неща. - Обичаш всичко да е просто.
Нещо не ми стана ясно относно къщата, бихте ли ми обяснили отново?
След като си тръгнах аз...
След като си тръгнахте, решихме да поплуваме близо до Пас Де Пойнт.
И не видяхте никой друг наоколо?
Не, ти видя ли някой? - Не, никой.
Значи се поразходихте, после поплувахте там,
където няма никакви хора,
зад носа, където никой не би могъл да ви види,
което изключва свидетели.
Това е романтиката. Кой иска свидетели?
И после? - Върнахме се, а къщата гореше.
Просто така?
А гилзите от 5,000 патрона, които открихме около къщата?
Може да са сбъркали къщата. - Мосю Франк...
Хора с толкова оръжия
не бъркат лесно къщите.
Кой би искал да те убие? - Не знам.
Проблеми с някой клиент?
Нямам клиенти, пенсионер съм. Отлично знаеш това.
Знаеш кой съм и какъв съм. Знаеш го от години.
Някой враг от миналото? - Миналото е зад гърба ми.
Минало като твоето не може да остане зад гърба ти.
Връщам се след секунда. Не си тръгвайте!
Какво правиш? - Всеки компютър си има парола.
Луда ли си? В полицията сме! - Непрекъснато се оплакваш.
Освен когато правим любов. Тогава не казваш нищо.
Здрасти! Видя ли?
Къде ще отидете? - Не знам.
Братовчед ми има малък хотел.
Ще се оправим. - Без пари ще ви е трудно.
Не са много, но поне няма да сте гладни.
Къде отиваш? - Да видя онзи тип. - Успех!
Ти няма ли да дойдеш? - Не.
Той взриви колата ти. - Ще си купя нова.
Разруши къщата ти. - Ще я построя отново.
Опита се да те убие! - И, доколкото знае, успя.
Ще ти дам един съвет. Не ми пука в какво си се забъркала.
Но врагът смята, че си мъртва. Можеш да започнеш на чисто.
Моят съвет: започни на чисто!
400 души в момента умират
в контейнер на един кораб.
Баща ми... Сестрите ми.
Корабът пристига днес.
Ще направят баща ми роб.
А само онзи тип знае номера на контейнера.
Много си добра. - Какво искаш да кажеш?
Още откакто видя снимките ми, си решила да ме набъркаш.
Правиш закуска, оправдаваш ме пред полицая...
Не всичко е лъжа. - Кое не е?
Това, което се случи между нас в къщата ти.
Това не беше лъжа.
Ти си бил войник.
Работата ти е била да спасяваш хора. - В минало време.
Какво искаш да кажеш?
Че ми писна всичките ми усилия да остават напълно безсмислени.
На никой не му пукаше. - На мен ми пука.
Благодаря ти.
Да не ви свързвам половин час?
Изненада!
Седни.
Да ти виждам ръцете!
Преди да започнем разговора, имам един въпрос към теб.
Защо искаш да ме убиеш? - Ти отвори пратката.
Наруши собствените си правила.
Какво очакваш от мен? Да те препоръчам за друга работа?
Какъв е номерът на кораба?
Нека се разберем, г-н Куриер.
Отговорих на първия ти въпрос, но няма да отговарям повече.
Предлагам да ме убиеш.
И да вървиш на майната си!
Не мога да открия нищо.
Бедният Франк... Какво ти каза тя? Че превозваме хора в контейнери?
Не трябва да се казва Лай, а Лъжла. - Г-н Куай се качва.
Баща ти е тук и много ще се зарадва.
Нали баща ти беше в контейнер? - Да... Не.
Там има 400 души! Не мърдай!
Разби ти сърцето, нали, Франк?
Имаш 10 секунди! Кажи номера или ще ти пръсна мозъка.
И този път не лъжа! Девет...
Дай ми пистолета! - Не знам за какво говориш.
Пет...
Едно! Стреляй!
Бих ли убил дъщеря си?
Хайде, стига! Свали пистолета.
Ще поговорим.
Тя мисли, че превозваме хора в контейнери.
Не знам откъде ти е хрумнало. - Не се доближавай!
Би ли убила баща си? - Моля те...
Умолявам те! Не прави това, което правиш.
Аз съм такъв, какъвто съм. Никога няма да се променя.
Така че, ако ще ме убиваш, убий ме още сега.
Но ако няма да ме убиваш, разкарай тоя пистолет!
Дай на мен.
Знам, че той е невинен. Имаш толкова добро сърце!
Държиш да спасиш невинните.
Е, сега имаш шанс. Хвърли пистолета
и ще спасиш един невинен.
Убий го!
Полицаите се качват. - Вземи я.
Изпрати ми Лио, имам работа за него.
Искам да ти кажа, че в контейнера няма 400 души.
Само 395 останаха живи.
Инспекторе, радвам се да ви видя.
Како става тук? - Този човек дойде да ни изнудва.
Охраната ми го обезвреди.
Искам да го обвиня в отвличане, изнудване и нападение.
Познавам този човек. - Полицаите познават всякакви.
Да повикам ли адвоката си? - Ние ще се справим.
Ще ви чакам в кабинета си да дадете показания.
Щом се свържа с адвоката си, веднага ще дойдем.
Лекарят каза, че главата ще те боли няколко дни
и после ще се оправиш. - Къде са те?
Би трябвало да се безпокоиш за това къде си ти.
Какво ти стана? Винаги си бил внимателен.
Трябва да изляза оттук.
С обвиненията към теб, няма да излезеш скоро.
Нападение над изтъкнат чуждестранен бизнесмен,
отвличане на дъщеря му, изнудване.
Съжалявам, Франк. Бих искал да ти помогна.
Но ако продължаваш с това "аз съм пенсионер"...
Искам нещо ново, Франк. Нещо различно.
Поне веднъж ми кажи истината.
Добре... Те вкарват нелегални емигранти.
От Азия през Марсилия в контейнери.
Сигурен ли си? - Момичето ми каза.
Вярваш ли й? - Да.
На френски има една поговорка: Не вярвай на готвачката.
Тя не е готвачка. - Подозирах го.
Никой не е съвършен, Франк. - Значи няма да направиш нищо?
Обещавам ти, че ще започна разследване.
А дотогава 400 човека в онзи контейнер ще са мъртви.
Какво да направя? Има закони.
Понякога трябва да създаваш нови.
Като теб? - Поне върша нещата по-бързо.
Да, знам. Затова ти се възхищавам, Франк.
Армейската подготовка, специалните ти умения...
Човек като теб би могъл да разреши този случай за... 12 часа?
За по-малко. - За по-малко?! Невероятно!
Ти можеше да свършиш работа. - Да, ако бях навън.
Да, ако беше навън.
Ако някой мръдне, ще го убия!
Ако така превозваш пратките си, се учудвам, че имаш поръчки.
Ела ми помогни!
Да дойда ли с теб? - По-добре да съм сам.
Много малка лодка за такава голяма война.
Но е добра лодка. - Ето...
Ще ти трябва, Франк.
Или няма да ти трябва.
Пратката е освободена. Ето ти документите.
Карай по магистралата до първия изход.
Отиваш направо в склада. Ние ще караме след теб.
Тръгваме, Лай.
Лай, скъпа...
Дадох хиляди долари, за да научиш английски.
Можеш поне да го употребяваш. - Мразя те!
Но си оставам твой баща.
Изнесете я оттук!
Дайте ми една минута.
Не го убивайте!
Карай!
Недей!
Хайде!
Боклук!
Добро утро.
Искам да разгледам околността. - Този самолет не е за туристи.
Аз не съм турист.
Обади се на този човек и му кажи да дойде.
Къде? - Там долу.
Внимавайте!
Мини напред!
Сега!
Приближи се.
Задръж!
Долу!
Ръцете на главата! Мърдай!
Наблюдавай я! Ако мръдне или не се върна, убий я.
Към водата! - Не съм в настроение за плуване.
Тръгвай!
Как отрепка като теб се свърза с дъщеря ми?
Намерих я в сака, в който я пъхна. - Ти не знаеш нищо! Мърдай!
Сбъркал си момичето, тъпак! Пратката ще бъде доставена.
Дъщеря ми ще го преживее. Ако имам късмет, може и да прозре.
Ако има късмет, ще те блъсне кола. - Ти пък какво знаеш?
Тя е такава, каквато е. Никога няма да е от твоята черга.
Тя ще се оправи, но ти няма да си жив да го видиш.
Е, явно няма да се оправи.
Обърни се! - Предпочитам да гледам.
За мен е все едно.
Той беше копеле. Но все пак ми беше баща.
Справи се в срок, Франк.
Очевидно съм те подценил.
Тайминг за WAF: jjdj /19.12.2010 г.
(Copyright) TRANSLATOR'S HEAVEN 2008