Лос Анджелис, 2029 г.
Машините се надигнаха от пепелта на ядрените пожарища.
Войната им срещу човечеството бушуваше от десетилетия,
но решителната битка нямаше да се състои в бъдещето.
Тя щеше да се разиграе в нашето съвремие. Тази вечер...
АРНОЛД ШВАРЦЕНЕГЕР
МАЙКЪЛ БИЙН
ЛИНДА ХАМИЛТЪН
ЛАНС ХЕНРИКСЕН
ПОЛ УИНФИЙЛД и др.
Оператор АДАМ ГРИЙНБЪРГ
Музика БРАД ФИЙДЪЛ
Сценарий: ДЖЕЙМС КАМЕРЪН ГЕЙЛ АН ХЪРД
Режисьор ДЖЕЙМС КАМЕРЪН
Т Е Р М И Н А Т О Р
Лос Анджелис, 1984 г. 1:52 часа
Какво ти стана бе? Скапана бракма!
Какво, по дяволите...
Мой ред е.
Дай насам.
Вижте го тоя образ.
Хубава нощ за разходка, а?
Хубава нощ за разходка.
Утре е ден за пране. Не са ти останали чисти дрехи, а?
Не са ми останали. - Тоя май е пресушил каса бира.
Дай ми дрехите си. Веднага.
Да го духаш, педал!
Ей, приятел, видя ли ярката светлина?
Видя ли го? - Стой, не мърдай!
Ще духне. - Стой, казах!
Тоя кучи син ми сви панталоните.
Кой ден сме днес? - 12-и май, четвъртък.
Коя година? - Какво?
Взе ми пистолета. След него!
Конър, Сара
Пази ми го, шишко.
Здравей. Закъснях. - Аз също.
Конър, Сара
Ще си изпатя. - Аз също.
Какво стана с това кафе? - Идва.
За кого е пържолата алангле? - Аз исках добре препечена.
За мен е телешкото с чили. - А аланглето?
Готови сме да поръчаме. - Идвам.
Мили боже! - Ужасно съжалявам.
Това не е истинска кожа, нали?
Браво, хлапе. Бакшиша май ще го получиш ти.
След сто години на кого ще му пука!
12-и калибър, с автоматично зареждане.
Италианска е, с два режима - помпа и автоматичен.
45-и калибър, с лазерен мерник.
Току-що ги получихме. Добро оръжие.
Докосваш спусъка, лъчът се включва и насочваш. Няма как да не улучиш.
Нещо друго? - Плазмена пушка.
Имам само каквото е изложено. - 9-мм УЗИ.
Разбираш от оръжия. Всички са идеални за самоотбрана.
Кое ще вземеш?
И трите.
Днес ще затворя по-рано. За ръчните се чака, но пушките може веднага...
Не, така не може! - Грешиш.
Здравей, скъпа, аз съм.
Трябва да ме вземеш, моторът ми се развали.
Не ми пука с какво си заета, ела да ме вземеш. Ама какво...
Пич, какви са тия обноски?!
Къде си, Морт? Обади се.
Сара Конър? - Аз съм.
В почивка съм, Карла ме замества. - Сара, ела, говорят за теб.
Няма да повярваш. Сядай. Страшно ще ти хареса.
Какво има?
Сара Конър, майка на две деца, бе застреляна в дома си.
Мъртва си, скъпа!
Извинявай.
Първо ще скъсам копчетата на блузката ти едно по едно,
после ще прокарам език по шията ти до голите ти гърди,
а после ще смъкна панталоните ти сантиметър по сантиметър.
Джинджър, Мат се обажда. - Ще прокарам език по корема ти
и ще сваля гащичките ти със зъби. - Кой се обажда?
О, боже. Сара?!
Извинявай, помислих те... Ще ми дадеш ли Джинджър?
Разбира се.
Твоят идиот.
Първо ще скъсам копчетата на блузката ти...
Шибани ченгета! Само да ви пипна!
Ед!
Какъв е случаят? - Мъртва жена.
И сам виждам. - Сара Ан Конърс, 35-годишна,
убита с шест куршума. Едрокалибрено оръжие...
С тези очила мога да чета и сам.
Какво е това? - Втора мъртва жена.
Изпратиха ни го от участъка във Вали.
И защо ми ги показваш? - Виж името й, Ед.
"Сара Луиз Конър". Наистина ли?
Майтапиш се. - Пресата ще раздуха случая.
Убиец по имена. - Ненавиждам откачалките.
Простосмъртните не ни заслужават!
Да си виждала Пъгсли? - Не. Провери ли секретаря?
Мислех, че си го направила.
Сара, обажда се майка ти. - Ето те, младежо.
Да слушаш майка си!
Сара, Стан Морски. Излезе нещо спешно и няма да дойда тази вечер.
Ужасно съжалявам. Ще ти звънна след ден-два.
Негодник! Какво като има "Порше"?
Все пак е петък вечер.
Ще го преживея. - Ще му строша коленете.
Поне Пъгсли ме обича.
Ама че отврат!
Ще ида на кино. Приятно прекарване с Мат.
На теб също.
Дявол да те вземе, Мат.
По дяволите!
Убийствата са станали по реда на имената в указателя.
Какво да кажа? Без коментар! - Но това са две убийства...
Кафето е отпреди два часа. И си изгасих цигарата в него.
Свърза ли се със следващата? - Отговаря ми секретар.
Изпрати кола. - Никой не отваря.
Обади й се! - Направих го. - Опитай пак!
Дай една цигара.
Здравейте.
Ха, измамих ви! Говорите с машина, но нищо.
И машините се нуждаят от любов.
Говорете с нея, а после Джинджър или Сара ще се свържат с вас.
Все същата история.
Вече знам как ще го нарекат. "Убиецът по телефонния указател".
Мразя вестникарите да ме гонят. Особено в такива шантави случаи.
Къде отиваш? - Да направя изявление.
Дано тези чакали ни свършат работа. Ако гледа, може тя да ни се обади.
Как изглеждам? - Ужасно, шефе.
Ужасна е майка ти.
Полицията обяви името на втората убита днес жена.
Невероятно, но имената на двете жертви почти съвпадат.
Преди два часа 35-годишната Сара Ан Конър бе намерена мъртва...
Смени канала, моля те. - Добре.
Не го пипай!
Полицията отказа коментар за сходния стил на убийствата.
До момента не е открита друга връзка между тях.
Ще ви държим в течение.
Имате ли телефон? - Вътре.
Входът е 4.50 долара.
Свързахте се с полицейското управление.
Линиите ни са заети. Моля, изчакайте обаждане.
Къш! Махай се! Ще си направя колан от теб!
Не ме карай да те пребия!
Здравейте. Ха, измамих ви! Говорите с машина, но нищо.
И машините се нуждаят от любов. Говорете с нея,
а после Джинджър или Сара ще се свържат с вас.
Сара е. Вдигни, ако си там. Аз съм в бар "Тех Ноар".
Много ме е страх. Мисля, че някой ме следи.
Ако чуеш съобщението, елате с Мат да ме вземете!
Не мога да се свържа с полицията. Сега ще опитам пак.
Номерът тук е 555-9175. Обади се, трябва да ми помогнеш.
Тя е!
Сара Конър? Лейтенант Тракслър. - Само не ме прехвърляйте на друг.
Няма. Кажете ми къде сте. - В един бар - "Тех Ноар".
Знам го. Добре ли сте?
Да, но не искам да излизам. Един мъж ме следи.
Чуйте ме. Това е обществено място, тъй че сте в безопасност.
Не ходете дори до тоалетна. След минута ще ви пратя кола.
Този не си плати.
Ела с мен, ако ти е мил животът.
Хайде!
Блъснаха човек и избягаха!
Колата е последен модел "Форд".
Навсякъде минава на червено.
Пратете линейка на 7-а и Бродуей.
Стой!
Дръж се!
Ранена ли си? Да не те простреля?
Прави точно каквото ти кажа!
Не мърдай без мое разрешение. Не издавай нито звук.
Разбра ли ме?
Отговори! - Добре, само не ме удряй.
Дошъл съм да ти помогна. Аз съм сержант Рийс.
Мисията ми е да те пазя. Набелязана си за унищожение.
1-19, обади се!
Тук 1-19, движа се на запад към Оувърланд.
Станала е грешка. Нищо не съм направила.
Не, но ще направиш. Животът ти е изключително важен.
Как е възможно този човек да не умре след...
Това не е човек. Това е машина.
Терминатор. "Сайбърдайн Систъмс", модел 101.
Машина?
Робот ли? - Не робот, а киборг.
Кибернетичен организъм.
Но той кървеше! - Момент.
Наведи се!
Слушай сега. Терминаторът е получовек, полумашина.
Отвътре всичко е сплави и микропроцесори.
Брониран, почти неунищожим. А отвън има човешки тъкани.
Плът, кожа, коса, кръв - такива са киборгите.
Не разбирам... - Слушай ме! Ще зарежем колата.
Серия 600 имаха каучукова кожа и лесно ги различавахме.
Но тези са нови. Приличат на хора.
Потят се, имат лош дъх, всичко.
Трябваше да изчакам да те нападне, за да го разпозная.
За глупачка ли ме взимаш? Още не правят такива машини.
Още не. Едва след 40 години.
Искаш да кажеш, че е от бъдещето? - Едно възможно бъдеще.
От твоята гледна точка. Не разбирам от техника.
Значи и ти си от бъдещето? - Да.
Ясно...
Киборгите не усещат болка, но аз я усещам. Не го прави повече.
Пусни ме да си вървя. - Слушай и ме разбери.
Терминаторът е някъде там.
С него не можеш да се пазариш или да се разбереш.
Той не изпитва жал, угризения или страх.
Няма да се спре пред нищо, докато не те убие.
Можеш ли да го спреш?
Не знам.
С тези оръжия - не съм сигурен.
Сивият "Форд" е открит на паркинга на 4-а улица и Бродуей.
На най-долното ниво. Всички коли - към гаража.
Рийс?
Защо аз?
Защо му трябвам точно аз?
Ще избухне ядрена война.
След няколко години.
Целият този град и всичко останало...
Вече го няма.
Разрушено е.
Тук-там имаше оцелели.
Никой не разбра кой натисна бутона.
Направиха го машините. - Не те разбирам.
Компютрите от системата за отбрана.
Нови, мощни...
Вързани навсякъде. Поверихме им управлението на всичко.
Но те поумняха. Разви се нов тип интелект.
Той заключи, че хората са заплаха. Не само противниците, а всички.
И реши съдбата ни за микросекунда.
Пълно унищожение.
Бил ли си свидетел на тази война?
Не, израснах в следвоенните руини.
Гладувахме, криехме се от Л-У. "Ловци-убийци".
Патрулни машини, построени в автоматизирани заводи.
Събраха повечето хора в лагери, за да ни изтребят по-лесно.
Това ми е от лазерен скенер.
Оставиха живи някои от нас, за да работят.
Да товарят труповете.
Изтребваха хората денонощно. Бяхме на крачка от пълно изчезване.
Но се появи човек, който ни научи да се борим.
Да щурмуваме телените огради, да трошим машините на парчета.
Той ни спаси от ръба на пропастта. Името му е Конър.
Джон Конър. Твоят син, Сара.
Твоят нероден син.
Карай!
Рийс!
Не, Рийс, недей!
Ще те убият! - Да ви видя ръцете, веднага!
Излезте от колата!
На колене!
Излезте! - На земята!
Сара, пийнете малко от това.
Сигурни ли сте, че са те?
Не трябва ли да разпозная телата?
Не, вече ги разпознаха. Няма никакво съмнение.
Джинджър!
Миличката ми... - Сара...
Това е д-р Силбърман.
Разкажете му всичко, което ви е казал Рийс. Ще можете ли?
Мисля, че да.
Лекар ли сте? - Криминален психолог.
Рийс луд ли е? - Точно това ще разберем.
Значи сте войник? И за кого се сражавате?
В 132-и отряд, с командир Пери, от 21-а до 27-а.
Имате предвид 2027-а година? - Именно.
Ама че дивотии!
И кой е бил вашият неприятел? - Компютърна отбранителна система.
Построена за Противовъздушната отбрана.
Разбирам.
Компютърът смята, че ще победи, ако убие майката на своя враг.
Убива го преди още да е заченат. Нещо като предварителен аборт?
Тоя Силбърман е голям образ. Онзи ден един му подпали шала...
Млъкни де.
А защо просто не убие Конър? Не е ли много сложно с терминатора?
Нямаше избор. Вече бяхме разбили отбраната им, бяхме победили.
И да го убиеше, нямаше да има значение.
Скайнет трябваше да го заличи изцяло.
Значи сте завзели научния комплекс и сте открили апаратура за...
"Изместване на времето"? - Точно така.
Терминаторът вече беше заминал. Конър изпрати мен да го спра,
а после са взривили комплекса. - А как ще се върнете?
Няма да мога.
Нито ще се върнем, нито някой друг може да дойде.
Сега сме само двамата - той и аз.
А защо не си донесохте по-съвършени оръжия?
Нямате ли лъчеви пушки?
Покажете ми някакъв уред от бъдещето.
Пращат те гол. Мъртва материя не може да премине.
Защо? - Да не съм го конструирал аз.
Добре, но нали киборгът е от метал?
Обвит с жива плът.
Мога да направя кариера от този. Колко умно го е измислил!
Няма нужда от доказателства. Халюцинацията му е брилянтна.
Защо е убил другите две жени? - Войната унищожи регистрите.
Скайнет не знаеше нищо за майката на Конър. Знаеха само града.
Терминаторът просто ги избива наред.
Да поговорим за... - Вече чухте достатъчно.
Искам да видя Сара Конър.
Съжалявам, не зависи от мен. - Тогава защо разговарям с вас?
Кой е началникът ви? Млъкни!
Вие още не разбирате, нали? Той ще я открие.
Програмиран е да го направи. Не можете да го спрете.
Ще бръкне в гърлото й и ще й изтръгне сърцето.
Докторе. - Пуснете ме!
Извинете.
Значи Рийс е луд? - Нашият термин е "лунатик".
Сара, това е бронежилетка.
Носят ги всички наши хора. Може да спре куршум 12-и калибър.
Онзи е бил с такава под якето. Пипнете, вижте сама.
Но той разби стъклото с гола ръка. - Бил е дрогиран, не е усетил нищо.
Веднъж един такъв... Виждате ли този белег?
В другата стая има диван. Опитайте се да поспите.
Майка ви ще дойде след час. - Не мога да заспя.
Опитайте. Може и да не си личи, но диванчето е много удобно.
Тук сте в безопасност. В сградата има 30 полицаи.
Благодаря ви.
Лека нощ.
Аз съм приятел на Сара Конър. Може ли да я видя?
Не, в момента дава показания. - Къде се намира?
Ще се забави. Седнете и я изчакайте.
Пак ще се върна.
Стойте тук.
Пази го!
Ед?
Сара?
Рийс!
Насам!
Новините в 4,36 сутринта.
В момента се провежда масова мобилизация на силите на реда.
Полицията в пет южни области издирва неидентифициран...
Вземи това.
Да махнем колата от пътя.
Студено ли ти е? - Замръзвам.
Рийс...
Как ти е малкото име? - Кайл.
Кайл... Как се чувстваш, когато минаваш през времето?
Ослепителна светлина...
Болка...
Все едно, че се раждаш. - Боже мой.
Един куршум ме застигна.
Прострелян си? - Нищо сериозно.
Трябва да те заведем на лекар. - Няма нужда, остави.
Как така? Луд ли си?
Сваляй якето.
Мили боже! - Минал е през месото и е излязъл.
Май ще повърна.
Говори ми за нещо. - За какво?
Каквото и да е, само говори. Разкажи ми за сина ми.
Висок е колкото мен.
И е наследил очите ти.
Що за човек е?
Можеш да му се довериш. Има някаква вътрешна сила.
Бих умрял за Джон Конър.
Е, сега поне ще знам как да го кръстя.
А знаеш ли кой е бащата, че да го разкарам, щом го срещна?
Джон не говореше много за него. Знам, че е умрял преди войната...
Спри!
Не искам да знам.
Джон ли те изпрати тук? - Обявих се за доброволец.
Защо? - За да се срещна с легендата.
Със Сара Конър, която е научила сина си да се бори,
да се готви още от малък. Докато сте се крили преди войната.
Говориш в минало време за неща, които още не съм извършила.
Сигурен ли си, че не ме бъркате? - Сигурен съм.
Приличам ли ти на майката на бъдещето?
Нима съм твърда, организирана? Едва се оправям и с чекова книжка.
Рийс, не съм искала тази чест и не ми трябва.
Синът ти ми предаде съобщение за теб.
Накара ме да го запаметя.
"Благодаря ти за храбростта през тежките години.
Не мога да ти помогна, но знай, че бъдещето не е предрешено.
Трябва да бъдеш силна. Трябва да оцелееш, иначе няма да се родя."
Това е.
Добра превръзка.
Харесва ли ти? За първи път правя превръзка.
Искаш ли да поспим? Скоро ще се развидели.
Добре.
Разкажи ми още нещо.
За какво? - За мястото, където си живял.
Добре.
През деня не се показваме, но нощем можем да излизаме.
Все пак трябва да внимаваме, защото Л-У са с инфра сензори.
Но не са много умни. Джон ни научи да ги заблуждаваме.
Тогава се появиха внедрителите.
Терминаторите бяха най-новото и най-ужасно оръжие.
Претърсват вашия сектор, на 750 метра от вас.
Да вървим.
Рийс, ЕН-384.
Пусни ги.
Терминатор!
Сънувах кучета.
Те надушват терминаторите.
Доста ужасяващ е твоят свят.
Приятел, да няма умряла котка при теб?
ВЪЗМОЖЕН ОТГОВОР: ДА ГО ДУХАШ, ПЕДАЛ
Да го духаш, педал!
КЪЩАТА НА МАМА - БИГ БЕЪР, СПРОУЗ ЛЕЙН 81
Леле мале!
Благодаря.
Тези ще стигнат ли? - Да. Няма да питам откъде са.
Трябва ни стая. - С кухня.
Имате ли с кухня?
Умирам за един душ.
Трябва да сменим превръзката ти.
После. Сега отивам за продукти.
Вземи това.
Не, мамо, не мога да ти кажа къде съм.
Трябва да държим връзка. Искаш да се крия в горската вила,
а не ми обясняваш защо? Поболях се от притеснения.
Добре.
Ето ти телефона. Пишеш ли? - Да, кажи.
408-555-1439.
Стая номер 9. Записа ли? - Да, записах.
Е, трябва да свършваме. Засега друго не мога да ти кажа.
Обичам те, мамо.
И аз те обичам, миличка.
Мотел "Тики". - Дайте ми адреса си.
Какво си купил?
Нафталин...
Царевичен сироп, амоняк.
А за вечеря? - Пластичен експлозив.
Звучи ми добре. Какво е?
На нитроглицеринова основа.
По-стабилен е. Научих се да го правя като дете.
Внимавай да не накапеш конците.
Ето така.
Завиваш капачката...
Много внимателно.
Явно си имал забавно детство.
Така е добре.
Още шест такива и ще се заема с фитилите.
Той ще ни открие, нали?
Вероятно.
Това никога няма да има край, нали?
Погледни ме - цялата треперя.
Страхотна легенда съм, няма що.
Сигурно си много разочарован.
Не, не съм.
Кайл...
Какви са жените в твоето време?
Добри бойци. - Нямах това предвид.
Имаше ли си някоя?
В какъв смисъл? - Имаше ли приятелка?
Не.
Никога не съм имал.
Никога?
Съжалявам. Толкова ми е жал за теб.
Толкова много болка... - Тя може да бъде овладяна.
Просто забравяш за нея. - И не чувстваш нищо?
Джон Конър ми даде твоя снимка.
Тогава още не знаех защо.
Беше много стара. Окъсана, избеляла...
Беше млада, каквато си сега.
Изглеждаше... някак тъжна.
Винаги съм се питал за какво си мислела в този момент.
Запаметих всяка твоя черта, всяка извивка...
Прекосих времето заради теб, Сара.
Обичам те. Винаги съм те обичал.
Не биваше да го казвам.
Дръж!
Да си сменим местата.
Карай по-бързо!
Кайл! Мили боже!
Кайл!
По дяволите!
Ти стой тук.
Да се махаме оттук!
Изчезвай.
Кайл! Ставай!
Помогни ми, моля те.
Хайде!
Помогни ми!
Не спирай! Бягай!
Сара!
Кайл!
Успяхме, Кайл! Взривихме го.
Не!
Чакай!
Какво правиш?
Така няма да може да ни проследи.
Побързай!
Не! Кайл!
Ставай! - Остави ме тук.
Размърдай се, Рийс! Ставай, войнико!
Изправи се!
Върни се!
Бягай, Сара! - Не! - Бягай!
Бягай!
Ела ми, гадино!
Не, не!
Свършено е с теб, мръснико!
Кайл...
Касета 7, 10-ти ноември. Докъде бях стигнала?
Най-трудно ми е да реша какво да ти кажа и какво - не.
Има още доста време, преди да разбереш тези касети.
Засега го правя по-скоро за да си изясня нещата.
Бензин, моля. - Колко?
Пълен резервоар. - А, догоре? Дадено.
Да ти разкажа ли за баща ти? Труден въпрос.
Дали това ще повлияе на решението ти да го изпратиш тук?
Ако не изпратиш Кайл, няма да се родиш. Просто да полудееш.
Е, смятам да ти кажа.
Дължа му го.
Може би ще ти бъде от полза да знаеш,
че за малкото ни часове, прекарани заедно,
се обичахме колкото за цял един живот.
Какво ми каза? - Че сте много красива
и го е срам да ви поиска пет долара за снимката.
Но иначе баща му ще го набие. - Добре си го измислил, хлапе.
Четири. - Добре!
Благодаря.
Какво каза? - Че се задава буря.
Знам.
Превод и субтитри ЖИВКО ТОДОРОВ
Редактор КАТЕРИНА БЪРЗЕВА