По дяволите!
Бързо.
Марвин, какво правиш?
- Мой е, Джак. Изчезвай. - Майната ти! Той е мой.
Еди ми го възложи. Какво правиш?
Оправяй се с Еди. Аз ще прибера парите.
За малко да ме убие, докато го гонех. Стреля по мен.
Изчезвай, по дяволите!
Казах, че го прибирам аз, ясно? Наградата е $ 1200.
Хубаво. Има ли смисъл да се караме? Ние сме приятели.
Не го приемай лично, Джак, но се разкарай.
Спокойно. Господи!
Марвин, внимавай!
Какво става, по дяволите? Вие двамата не сте ченгета.
Не, балетисти сме.
Майка ти не те ли е учила как да се държиш с непознати?
Че не трябва да ги стреляш?
Марвин, благодаря за колата.
Ти поспи, ще ти я върна малко по-късно.
Доставка за теб, Гуч.
Добре, Джак. Автоматът за безалкохолни не работи от седмица и половина.
Ще погледнеш ли?
Какво имаме?
Добре. Създаде ли ти проблеми?
Създаде ли ми проблеми?
- Да ти го начукам. - Не ми създаде проблеми.
- Обърни се и тръгвай. Живо! - И на теб да ти го начукам!
На стената.
ЗАЕМНА КЪЩА - ДЕНОНОЩНО
Заемна къща Москоун.
Не, само в брой. Никакви чекове и кредитни карти.
Съжалявам, госпожо. Такава е политиката.
Жалко, че не мога да ви помогна.
Току-що предадох Буше. Еди тук ли е?
Най-накрая хвана някого, Джак.
Джери тук ли е?
Страхотно.
Джак, търсих те. Нещо за мен?
Търсил си ме? Буше.
Буше. Добър удар. $ 900, нали?
- Не, $ 1200. - Не, $ 900.
$ 1200. Стига.
Прав си.
Умирам от глад.
Отивам да закуся при Чин Лу. Искам да говоря с теб.
За какво?
- Там ще приказваме. - Може ли първо парите?
Разбира се. Да не мислиш, че искам да те прецакам?
Ти? Никога! Никога няма да ме прецакаш.
- Сарказъм ли долавям? - В никакъв случай.
С какво заслужих тази репутация?
Когато съм работил с някого,
и Джери ми е свидетел, никога, никога, никога не съм...
Обаждали ли са се да се оплакват от мен?
Никога. Да вървим. Ще те черпя закуска.
- Не закусвам. - Тогава обядвай по-рано.
Чувал ли си за Джонатан Мардукас?
- Херцога. Да. - Какво знаеш за него?
Счетоводител. Свил два милиона долара от мафиот от Вегас
и ги дал на бедните.
Много добре. Но не били два милиона.
А 15 милиона долара.
И не е бил някой си мафиот от Вегас, а самият Джими Серано.
Знам. Чета вестници.
Не искам да отварям стари рани,
но нали Серано те изгони от Чикаго, когато въртеше всичко там?
Не ме е изгонил.
Да, бе. Сам си напуснал полицията, за да работиш тъпотии.
- И за какво става въпрос? - За какво ли, Джак?
Платих гаранцията за счетоводителя. Тогава не го знаех кой е.
Иначе в никакъв случай нямаше да му дам заема.
Въпрос на време е Серано да изличи този тип от земята
и аз увисвам с $ 450000.
Вътре си с $ 450000 заради този тип?
Не, защото имам теб, а ти си най-добрият.
- Намери го и го върни. - Чудесно.
- Откъде изобщо знаеш, че е още жив? - Защото е откачен.
Изпраща картички на Серано.
Пише му как се забавлява с неговите пари.
- Какъв ти е срокът? - Петък до полунощ.
- Трябва да платя $ 450000. - Този петък?
Остават пет дни. Забрави, сам си го намери. Дай ми парите.
Чуй ме.
Ще ти дам $ 50000.
$ 50000? А те гоня за $ 1200. Забрави.
- Моля те, Джак... - Забрави. Нещо друго?
Нищо. Това е.
Ако не го пипнеш, излизам от играта.
- Еди, искам $ 100000. - $ 100000? Полудя ли?
Дреболия. Фасулска работа, за бога.
Ако не си забелязал, ми писна да ме стрелят.
Писна ми от тази нещастна професия, от всяка отрепка, с която се сблъсквам.
Ако ще ми плащаш, плащай колкото се полага.
Щом искаш да свърша работата, плати както трябва.
Първо на първо този тип е счетоводител. Няма да стреля по теб.
Намери го,
пусни го в чувала, прасни го с гумен маркуч и го върни.
Лесно ти е на теб. Чуй ме.
$ 100000. Ни повече, ни по-малко. Искам и договор...
- Договор? - Да, писмен договор.
$ 100000 и до петък вечер ще ти доставя Херцога.
Сега може ли да си получа моите $ 1200?
По-лош си от мошениците, на които заемам пари за съдебната гаранция.
Станли? Стан.
Здравей, Голямо куче. Как си? Какво правиш тук?
Направи ми услуга.
Искам да видя протокола от ареста на Джонатан Мардукас.
М- А-Р-Д-У-К-А-С.
Заповядай.
МАРДУКАС, ДЖОНАТАН
- Браво, браво. - Какво?
На този номер се е обадил веднага след арестуването си.
Код 212. Май ми се отваря път до Ню Йорк.
Ти ли си Джак Уолш?
- Моля? - Ти ли си Джак Уолш?
- Познаваме ли се? - Алонсо Мозли, ФБР.
Хубава значка. Откъде мога да си намеря такава?
Искам да говоря с теб, Джак.
- Нима? Обади се на секретарката ми. - Много смешно.
Искам да говоря с теб.
Пуснете ме!
Боже! По-кротко.
- Глобата за пресичане на червено е $ 10. - Млъквай.
Искам да знам дали се занимаваш със случая на Джонатан Мардукас.
Не съм го чувал.
Според мен си го чувал.
Слушай какво, копеле.
От шест години разследваме Джими Серано.
Мардукас е мой.
Смятам да го заведа във федералния съд.
Не искам някое третокласно, уволнено чикагско ченге
да го замъкне в Лос Анджелис по някакво тъпо обвинение.
Ясен ли съм?
Може ли да те питам нещо?
Имате много хубави слънчеви очила.
От службата ли ви ги дават, или ги купувате от един и същ магазин?
Ясен ли съм?
Не разбираш ли от шега?
Разкарайте го оттук.
- Не, да си поговорим още. - Изчезвай оттук.
Ако чуя нещо, ще ви кажа. Приятен ден.
Благодаря.
- Може ли да ми върнете очилата? - Ето ти очилата.
Благодаря. И за това също.
"Алонсо Мозли. "
Как ти се струва?
Бомба.
Харълд Лонгман, моля.
Хари? Обажда се Джак Уолш. Как си?
Намери ли ми адреса на онзи телефонен номер?
Добре. Много ти благодаря, Хари. Поздрави Джули.
Да, чао.
Благодаря.
Ти ли си Джак Уолш?
- Кой пита? - Отговори "да".
- Бихме искали да поговорим с теб. - Така ли? По какъв въпрос?
- За много пари и големи награди. - Няма да усуквам.
Шефовете ми се интересуват от посещението ти.
Кои са шефовете ти?
Стар твой приятел от Чикаго.
Тук си заради Херцога.
Смяташ, че е в Ню Йорк. Ние мислим, че си прав.
Хубаво яке. От ярешка кожа ли е?
Моля те, Джоуи, престани. Не му обръщай внимание.
Доколкото разбрах, преди няколко години си имал търкания с шефа.
- Така ли си разбрал? - Да, но имам новина за теб.
Ще плати много повече за Херцога от онзи идиот в Лос Анджелис.
Колко повече?
Какво ще кажеш за единица с шест нули?
- Ще ми се обясняваш в любов ли? - В любов?
Тогава не ме зяпай, разбра ли?
- Ти ме зяпаш. - Джоуи, престани.
Г- н Уолш, колата ви е паркирана на номер 206.
Като излезете оттук, можете да хванете автобуса.
- Благодаря. - Ето телефона ми, Джак.
Търсиш Тони Дарво. Това съм аз. Ще те свържат, където и да съм.
И този път действай умно, нали?
Поздрави Джими.
- Ало? - Ало, госпожа Нелсън?
Алонсо Мозли от Федералното бюро за разследване.
- Как сте днес? - Добре.
Ще премина веднага по същество.
Наш агент от Лос Анджелис открил факт,
който досега е бил пропуснат.
Когато Джонатан Мардукас бил арестуван, се обадил първо на вас.
Така ли е, г-жо Нелсън?
- Чувате ли ме, г-жо Нелсън? - Да.
Излишно е да казвам, че въпросът е много сериозен за нас.
Ако ви е възможно,
бихме искали утре сутринта да дойдете на "Федерал Плаза" 26. Можете ли?
- Да. - Към 9:00 часа?
- Добре. - Потърсете агент Алонсо Мозли.
Благодаря за съдействието. Приятен ден.
- Ало? - Дейна, обажда се Хелън.
Току-що се обадиха от ФБР. Искат да ме разпитат за Джонатан.
- Боже. Хелън. - Хелън, какво става?
Джонатан, обадиха се от ФБР.
Знаят, че сме разговаряли след арестуването ти.
Хелън, веднага затвори телефона.
Как гали ухото.
Провери ли това?
- Какво става, Джон? - Не знам.
Спокойно, миличка.
Алонсо Мозли, ФБР. Арестуван сте.
Махнете проклетото куче. Махнете проклетото куче, госпожо.
- Не, вие не мърдайте. Кучето, госпожо. - Извикай я.
Хайди, ела. Добро момиче.
Не мърдайте, иначе ще ви застрелям през стъклото.
Застанете тук. Поставете ръце на стената.
Разкрачете се.
Спокойно, нищо лошо няма да се случи.
Лявата ръка на тила. Лявата... Точно така.
Летище "Кенеди" - ШОСЕ 678 ЮГ
Караш ме към летището, нали?
Не ми приличаш на агент от ФБР.
Нима? И ти не ми приличаш на херцог.
Щом си от ФБР, защо не ме заведеш в управлението?
Ако не млъкнеш, това ще е най-лошото пътуване в живота ти.
- Работиш за Джими Серано, нали? - Не работя за онова лайно.
Онзи, дето ти е платил гаранцията, ме нае да те върна в Лос Анджелис.
- Имам пари. - Не се и съмнявам.
- Ще ти дам каквото поискаш. - На първо време млъкни.
Познавам те едва от две минути и вече си ми неприятен.
Много лошо. А ти си ми симпатичен.
Не можеш да летиш с белезници. А трябва да оставя пистолета в багажа.
Но при най-малкия проблем ще ти счупя врата.
- Не мога да летя. - Какво?
- Чу ме. Не мога да летя. - Измисли нещо по-добро.
Така е. Наистина. Не мога да летя. Страдам от авиофобия.
- Какво значи това? - Значи, че не мога да летя.
Също така имам акрофобия и клаустрофобия.
Казвам ти, че ако се съпротивляваш, ще получиш юмрукофобия.
Заемна къща Москоун.
Джери, дай ми да говоря с Еди.
Джак, докъде стигна?
- Хванах го. - Кого си хванал?
- Херцога. Ей тук до мен е. - Хванал си го? Толкова бързо?
Да. Искаш ли да го чуеш?
Поздрави заемодателя си Еди Москоун.
Здравей.
- Това е. Самият Мардукас. - Джак, обичам те!
Как успя? Къде го откри?
В Ню Йорк. Сега сме на летището.
Мили боже, прекрасно! Чудесна новина.
Към полунощ ще съм в офиса ти и отсега ти казвам
да не ме размотаваш. Искам си парите веднага.
Изпразни някоя от швейцарските си сметки.
Не се притеснявай за нищо. Това ще е най-хубавият ми разход.
- Добре, ще се видим след няколко часа. - До скоро. Чао.
- Какъв е поводът? - Джери, Уолш е пипнал Херцога!
- Уолш е пипнал Херцога? - Хванал го е! Хванал е Херцога!
Наистина ли? Това трябва да се полее.
Отивам за понички.
Как Уолш е успял да го намери толкова бързо?
Ало.
- Тони, обажда се Джери. - Кой Джери?
- Джери Гайслър. Какво правиш? - Вечерям. Какво искаш?
Съжалявам, че те притеснявам, но реших, че ще е добре да ти кажа,
че Уолш е пипнал Херцога в Ню Йорк.
Пристигат със самолет тази вечер. Някъде към полунощ.
- Не ме забравяй. - Добре, момче.
Благодаря. Приятна вечер.
Старият ти познайник май е открил счетоводителя.
Към полунощ кацат в Лос Анджелис.
Да ги чакат на летището.
- Разбра ли? - Дадено.
- Може ли якето ви? - Няма нужда. Благодаря.
- Да взема ли палтото ви? - Не.
Хубаво е в първа класа. Току виж ми станало навик.
- Добър вечер. - Добър вечер и на вас.
Едно питие, преди да излетим?
Да, бихме искали от най-хубавото ви шампанско.
Разбира се.
Да видим. Погледни.
Само в Америка го има. Каква страна.
Невероятно. Може би ще поръчам стек.
Ами ти?
- Не съм гладен. - Защо не си вземеш омар?
Ще направим мешана скара.
Имам проблем.
Не мога да летя. Май не го приемаш сериозно.
Много сериозно те приемам.
Не мога да летя със самолет.
Мислиш, че не съм ги чувал тия ли?
Мислиш, че пътуваш с новак. Разбираш ли ме?
Това е. Свиквай. Ако искаш стани и поговори,
запознай се с другите пътници,
моля. Но никъде няма да мръднеш.
Има неколцина симпатични хора.
По-добрата класа.
Твоята класа. Вероятно и те мошеници.
Полети с мен, да отлетим заедно.
Опитай да се успокоиш.
Виж...
Спокойно. Отпусни се и се успокой.
- Какво толкова трепериш? - Не е...
Не мога.
Отпусни се.
Нали те предупредих? Не ми излизай с тия.
Не. Сериозно. Не мога.
Ела тук.
Самолетите падат.
Много е голям. Не може да излети.
Всички да се успокоят.
Какъв е проблемът?
Няма проблем. Алонсо Мозли, ФБР. Този мъж е мой арестант.
Водя го в Лос Анджелис. Няма да има повече проблеми.
- Не искам да летя. - Не можете да качвате арестант,
ако не иска да лети. Би трябвало да го знаете.
Знам. Съжалявам. Мислех, че блъфира.
По-добре намерете друг превоз.
ВЛАКОВЕ
Какво се хилиш така?
Много обичам да пътувам с влак.
Нима? Да не ти е училищна екскурзия.
Винаги ли си така нервен?
В момента съм в страшно настроение.
Чакай да поседя в тясното купе. Няма да ти е толкова смешно.
Ще търчиш към затворническата килия.
Ще се вместиш ли в срока?
И ще ми останат 14 часа.
Чудесно. Двойно купе. Ще ни е широчко.
- Радвам се, че ти харесва. - Чудесно е.
Благодаря ти, защото започна да се впива в китките ми.
След това се врязва в кожата.
- Влизай тук. - Какво искаш? Какво?
Стига.
Не може да бъде... Защо го правиш?
Приятно прекарване. Това е моето купе, а това - твоето. Лека нощ.
ДОБРЕ ДОШЛИ В Лос Анджелис
- Какво искате? - Специален агент Мозли, ФБР.
- Всички ли се казвате Мозли? - За какво говорите, по дяволите?
- Дошли сте за едни затворник, нали? - Откъде знаете?
Страхуваше се да лети, затова го свалиха от самолета.
Беше с някой си агент Мозли.
Това значи, че картата ви е у Уолш.
Глупак номер едно ли е? Дай ми глупак номер две.
Да, Джими. Тук е. Момент.
Бесен е.
Каза, че ще е на самолета.
- Такава информация получихме. - "Такава информация получихме. "
Слушай какво. Искам бързо да го очистите.
Ти и другият идиот се захванете по-сериозно със задълженията си,
да не ви пробода в сърцето с молив.
- Разбра ли? - Да, Джими.
Тони, а на мен сърди ли ми се?
Джак, това е незаконно.
Не можеш да държиш някого в тоалетна.
Тук е много тясно...
Така ли? Като стигнем в Лос Анджелис,
го сподели със затворническия психиатър.
Не се диша. Не влиза никакъв въздух.
Казах ти, че страдам от клаустрофобия. Хайде.
Според теб какво мога да направя? Ще скоча от влак, движещ се с 150 км/ч?
Чудесно. Благодаря.
Много благодаря.
- Сядай. - Много мило от твоя страна.
Така е много по-добре. Благодаря ти.
С какво се занимаваш?
С какво ли? Смятам.
Смяташ ли? Мога да ти помогна. Нали съм счетоводител.
Обмислях, след като те предам и си взема парите,
да отворя спретнато ресторантче.
Колко ще получиш за мен?
Не смятам, че е твоя работа. Но ще ти кажа, просто така.
$ 100000.
Би ли взел $ 100000, за да ме освободиш?
- Как не. - $ 200000.
Никога не съм взимал подкуп и няма да взема от такъв като теб.
- Защо? - Защото си долен престъпник.
Заслужаваш да си в пандиза. И те водя там.
Ако чуя още глупости, ще ти разбия главата,
ще те върна в онази дупка,
така ще ти завра главата в тоалетната, че няма да я извадиш.
Трябва да ти кажа, че е много рисковано да се инвестира в ресторант.
Над 50% фалират след първата половин година.
Ако бях твой счетоводител, щях да те предупредя.
Нима? Не си ми счетоводител.
- Не, ако бях твой счетоводител. - Слушай, извадих те оттам...
Само казвам, че е много рисковано
и ако бях твой счетоводител, щях да се опитам да те разубедя
като счетоводител.
- Не си ми счетоводител. - Ясно ми е, че не съм.
Казвам само, ако бях.
Джери, как така е изпуснал проклетия самолет?
Обади се от летището!
Така. Време е да извикаме Марвин. Обади му се. Сега е в Питсбърг.
- Марвин Дорфлър? - Да, същият.
В картотеката е под буква "И" за "идиот".
Може ли малко картофки поне?
Казах не, задник такъв. Сега млъквай.
- Дорфлър. - Марвин?
Колко се радвам, че те намерих.
- Имам работа за теб. - Слушам.
Първо трябва да се извиня, но много те търсихме.
Работата е важна и тъй като не те намерих, я дадох на Уолш.
- Но нещо я оплеска, та... - Не знам защо го наемаш.
Знам. Съжалявам. Ти си най-добрият в тази работа. Слушай сега.
Знаеш ли кой е Джонатан Мардукас?
- Не. - Джонатан Мардукас, Херцога?
- Не съм чувал за него. - Добре. Няма значение.
Важното е да го намериш и да го върнеш, ясно?
За последно го е пипнал в Ню Йорк. Сега не знам къде са.
Ако го откриеш, ще ти платя колкото на Уолш.
И колко?
$ 25000.
Ако не го върнеш до полунощ в петък, сделката отпада.
Не се тревожи, Еди. За $ 25000 ще ти го поднеса на сребърна тепсия.
Поднеси го, както искаш, само го доведи.
Чао.
- Ей, нещастнико. - Казвам се Кармайн, тъпако.
Кармайн, днес извади късмет.
- Как така съм извадил късмет? - Млъкни.
Ало. Казвам се Джак Уолш.
Джон Уесли Уолш.
Загубих си кредитната карта. Бихте ли казали къде за последно съм я ползвал?
Да, 731-483-9521-13.
На гишето за билети на Гранд Сентръл Стейшън?
Да, сега се сетих. Много благодаря.
Дали да не анулираме картата?
Да. Благодаря.
Знаеш ли какво значи "артериосклероза"?
Холестерол?
Ако искаш, ще ти съставя цялостна балансирана диета.
Изпрати ми я от сектор "С" на затвора.
- Защо го ядеш? - Защо ли? Защото е вкусно.
- Но не е полезно. - Знам го.
Защо правиш нещо, за което знаеш, че е вредно?
- Защото не мисля за това. - Тогава живееш в отрицание.
- В отрицание? - Да.
- Знам го. - Осъзнаваш поведението си,
а продължаваш да вършиш неща, които са вредни за теб. Не е ли глупаво?
Не. Глупаво е да откраднеш 15 милиона от Джими Серано.
- Не мислех, че ще ме хванат. - Това е да живееш в отрицание.
- Знам го. - Осъзнаваш поведението си,
а продължаваш да вършиш неща, които са вредни за теб.
- На мен ми изглежда глупаво, а? - Беше глупаво.
Но тези 15 мръсни милиона,
дадени за благотворителност, помогнаха на мнозина.
Вбесил си мафиот-убиец, за да те обичат някакви тъпи непознати.
- Много умно. - Не искаш ли да те обичат?
- Много хора ме обичат. - Така ли?
Кой?
Имам бивша съпруга и дъщеря в Чикаго.
Как са търпели твоя сарказъм?
Чудесно. И двете не съм ги виждал от девет години.
- Да отидем да ги видим. - Не мисля, че ще е добре.
Но благодаря за съчувствието.
Не са приели професията ти.
- Тогава не се занимавах с това. - А с какво?
- Бях ченге. - Ченге в Чикаго?
Значи познаваш добре Джими Серано.
- Имаш ли право да задаваш въпроси? - Така ми се струва.
- Нямаш. - Имам.
- Не, нямаш. - Защо?
Вечерята приключи. Да ставаме.
Очертава се незабравимо пътуване.
Не се тревожи. Няма да сме заедно толкова дълго.
Какво искаш да кажеш?
Доколкото познавам Серано, ако отида в затвора,
до 24 часа ще ме убият. Та рано или късно ще трябва да изчезна.
Как не.
Радвам се, че ти е смешно.
- Да вървим. - Само 2 долара ли ще оставиш?
- Това са 15%. - Това са 13%.
Тези хора живеят от бакшишите.
Какво обичате, господине?
Търся приятеля си Джак Уолш.
Уговорихме да се срещнем в този влак.
Г- н Уолш.
В купе "Д" в съседния вагон.
- От тази страна ли? - Да, господине.
- Благодаря. - Моля. Приятна вечер.
Една дума и си мъртъв, копеле.
Мамка му! Кучи...
- Как ме откри? - Нищо няма да ти кажа.
- Не ме принуждавай. - Какво става тук?
Всичко е под контрол. Спокойно. Алонсо Мозли, ФБР.
Телеграфирай. Искам на следващата гара полицията да го арестува.
- Какви ги приказваш? - Да не чувам и дума от теб!
Сядай на телеграфа и викай полиция.
Вестта хубава ли е или лоша?
Мардукас и Уолш са във влака за Лос Анджелис.
Друг ловец на глави е арестуван, след като се опитал да отмъкне Мардукас.
Самолетът да е готов до 20 минути.
Къде е Джак Уолш?
Слезе с онзи другия преди две-три гари.
- Истинското му име е Мозли. - Аз съм Мозли!
Искам да се обадя за сметка на Еди Москоун, аз съм Джак Уолш.
- Заемна къща Москоун. - Джери, Джак е. Дай ми Еди.
- Боже, Джак. Къде си, по дяволите? - Искам да говоря с него. Къде си?
Къде ли? Да те питам нещо.
Как така Дорфлър е по петите ми? Ти ли го прати, копеле?
Чакай. Дорфлър?
Как така да го пусна подир теб? Дори не знам къде си.
- И нямаш нищо общо с това? - Къде си? Херцога с теб ли е?
- Определено е с мен. - Къде си?
Къде ли? Някъде между, не знам, Толидо и Кливланд.
- Ще вземем автобус. - Браво.
Автобус? Не се... Полудял ли си?
Млъкни и слушай. Ще вземем автобуса.
Исках само да те предупредя, че пристигаме. Чао.
Не затваряй!
По дяволите! Какви ги върши?
Не знам.
Да вземем понички.
Два еднопосочни билета до Лос Анджелис.
Ще хванем ли срока?
Не се тревожи, ще те заведа навреме. Не си прави никакви илюзии.
- Илюзии? - Илюзии.
Съжалявам, господине. Картата е анулирана.
Анулирана?
Съжалявам. Станало е грешка. Опитайте пак.
- Два пъти проверих. - Моля ви, пробвайте отново.
- Платил ли си си сметките? - Млъкни.
Съжалявам, господине. Анулирана е.
Невъзможно, госпожо. Плащам си сметките.
Няма начин да е анулирана. Млъкни.
- Моля ви. - Анулирана е.
Ще пробвате ли с друга кредитна карта?
Нямам друга. Моля ви, пробвайте пак.
- Не става. - Добре.
Алонсо... Джак Уолш, Федерално бюро за разследване.
Служебен въпрос. Водя арестант. Поверен ми е.
Пътуваме за Лос Анджелис. Бихте ли пробвали отново?
Името на документа не е Джак Уолш.
Да се обадя ли във ФБР?
Или ще платите в брой?
- Колко струват? - $ 264 за два билета.
Ето ви $ 100.
- Имаш ли някакви пари? - Много.
На това много ли му викаш? Стигат, да те заведа, където трябва.
Един, два, три, четири, пет, шест, седем.
Цялата полиция ли е на крак заради мен?
Кой си ти, по дяволите?
Специален агент Мозли, ФБР.
Мамка му. Нищо не съм направил.
Спокойно. Искам само да ти задам няколко въпроса.
Превъзходно. Давай.
Какво знаеш за Джак Уолш?
Стига. Цигарите убиват.
- Жените също. - Не и подходящата жена.
С жена ми сме щастливи. Подкрепяше ме през цялото време.
Да, подкрепяла е теб и милионите ти. Каква вярност.
Нямам милиони, Джак. Раздадох ги, не помниш ли?
И не си си оставил нещо мъничко?
- Колкото да избягам и да се покрия. - Да бе.
В Чикаго трябва да сменим автобуса. Ще имаш два часа.
Ще се почувстваш по-добре, ако потърсиш бившата си жена и дъщеря си.
- Идеална възможност. - Защо не си гледаш работата?
Защо не си ги виждал от девет години?
- Защо? - Да.
Ще ти кажа, за да ме оставиш на мира. Омъжи се за лейтенант от полицията.
В чикагската полиция не ме обичат особено.
- Защо не те обичат? - Това е...
Да не би да сме си близки?
- Защо? - Защо ли?
Какво си направил?
- Защо не те обичат в управлението? - Това изобщо не те засяга.
- Страда ли заради нея, Джак? - Да.
Съжалявам.
- Че защо съжаляваш? - Съжалявам, че си страдал.
- Не страдам. - Току-що каза, че си страдал.
Не казах, че съм страдал. Ти го каза.
Попитах дали си страдал. Ти отговори: "Да, страдах. "
Ти ме принуди да го кажа. Изопачаваш думите ми.
Ти си голям мъж. Сам определяш какво да кажеш.
Много си прав. Ето какво ще ти кажа. Млъквай.
Извинете.
Преди половин час Уолш се обадил на Москоун някъде от Толидо.
Пътува с автобус към Чикаго.
Хайде.
Какво да го правим?
Пуснете го.
Копелето ми сви цигарите.
Кога последно си прави рентгенова снимка на дробовете?
Чувал ли си за пасивно пушене? От рак на белия дроб се разболяват хора,
които са невинни и се мъчат да живеят здравословно.
Защо не поспиш? Остави ме на мира.
- Прави каквото искаш. - Изгаси цигарата.
Млъкни и ме остави на мира.
Изгаси цигарата, Джак.
Изгаси цигарата.
Ужасен досадник си.
Благодаря. Мислех, че ще я изгасиш.
Няма да я изгася.
Защо в чикагската полиция не са те обичали?
Сид е долу.
- Какво става? - С теб трябва да поговорим.
Какво висиш тук? Разходи се.
- Някой е прибрал Мардукас в Ню Йорк. - Нищо ново. Знам.
Ясно ти е какво ще стане, ако свидетелства.
Уверявам те, няма да се стигне дотам.
Допуснах, че ще действаш така, но трябва да те посъветвам да не го правиш.
Успокой се. Пийни ароматизирана газирана вода. Скоро всичко ще свърши.
ВЪТРЕШЕН АВТОБУСЕН ТРАНСПОРТ
Кои са тези, по дяволите?
Ръцете на автобуса!
Разкрачете се.
Проклетите федерални.
Помниш ли ме?
Агент "Тъмни очила".
Алонсо, няма ли да ми благодариш, задето ти свърших работата?
Благодаря ти, Уолш.
Да изчезваме оттук. Хайде.
- Какво правиш? - Върви, върви.
- Спокойно. - Не! Хайде!
- Обърни се на другата страна. - Какво правиш? Боже!
Чакай малко. Господи! Добре, идвам!
- Хайде. - Идвам. Чакай.
Уолш, кучи сине!
- Боже. - Млъкни.
Какво беше това? Защо стреляха?
Това са хората на Серано. Няма да чакат да влезеш в затвора.
Ти искаш да ме предадеш. Защо бягаме от ФБР?
Трябва лично да те предам, иначе няма да си получа парите.
Няма да те дам на ФБР.
"Алонсо Мозли. " Не използваше ли това име?
Дай да видя.
Виж какво изобилие от информация. Подслушват телефона на Москоун.
Кучият син.
Какво правиш?
Според теб докъде ще стигнем с открадната кола на ФБР?
- Какво значи това? - Закачка между мен и Алонсо.
- Тони Дарво на първа линия. - Ало?
Съжалявам. Не стана.
- Не е станало? Повтори го. - Нищо не стана.
Навсякъде беше пълно с ченгета. Цялото ФБР.
Джими, беше лудница.
- Истинска лудница. - Затвори телефона.
- Ако се подслушва... - Сидни, затваряй си устата.
Слушай сега, тъпако. Арестуваха ли Мардукас или не?
Не знам. Гъмжеше от ченгета.
- Нищо не можахме да видим. - Чуйте ме хубаво, копелета.
Ако проведа още един такъв телефонен разговор,
ще се кача на самолета и ще ви изгоря с горелката. Ясно?
Няма ли да престанеш? Говоря по телефона. Какви ги вършиш?
Още отдавна трябваше да убия Уолш в Чикаго.
Не казвай нищо, Сидни.
Думичка не казвай. Че ще ти завра телефона в черепа.
Не е за вярване. Не съм ги виждал от девет години
и първите ми думи ще са: "Ще ми дадеш ли двеста долара назаем?"
Имам чувството, че това ще ти подейства добре.
Изглеждаш чудесно.
Кои сте вие?
Аз съм бившият мъж на майка ти.
- Мамо! - Сладко хлапе.
- Здравей, Гейл. - Здравей.
- Как си? - Добре.
- Здравейте. - Добър ден.
Сутринта по новините съобщиха за теб и за него.
- Така ли? - Да.
Какво казаха? Нещо хубаво ли?
Не. Добре ли си?
Здравата си загазил, Джак.
Може ли да вляза за малко, Гейл?
Да.
Няма да се бавя. Трябват ми малко пари да стигна до Лос Анджелис.
Знаеш, че ги връщам.
Нямам толкова вкъщи.
Чувствам се ужасно. Но съм затънал до гуша.
Изглеждаш прекрасно.
- Нямаш вид на престъпник. - Аз съм престъпник първа класа.
Джейсън, качи се горе.
Джак, не трябва да си тук.
Ако Тед се върне, ще арестува и двама ви.
- Ще ни арестува? - Да.
Тогава ще загазим, защото останах без пари за подкуп.
Стига, Джак, не започвай. Моля те.
Как е лейтенантът?
- Вече е капитан. - Капитан? По заслуги.
Не искам никакви неприятности. Разбираш ли? Моля те.
Денят не е подходящ. Наистина.
Съжалявам, че графикът ми на беглец не съвпада със светските ти изяви.
- Нямаше предвид това. - Не се намесвай.
Същият Джак. Когато си наранен, започваш да нараняваш другите.
- Не ми трябват наставления. - Не те наставлявам.
Опитвам се да те предпазя. Тед всеки момент ще се върне.
Излизаме. Тази вечер е много важна за нас.
Какво й е важното? Да видим. Прибират мангизите?
- Достатъчно. Изчезвай! - Да не се караме.
Страшно съм загазил. Трябват ми малко пари,
за да го заведа в Лос Анджелис, след което зарязвам тази работа.
Не разбираш ли?
Здравей.
Дениз?
Колко си пораснала.
- Съжалявам. Ще тръгвам. - Не, почакай.
Съжалявам, миличка. Ние само...
- В кой клас стана? - В осми.
Ти си осми клас?
Ето ти 40 долара. Само толкова имам, но вземи и ключовете от колата ми.
Комбито на алеята.
Ще кажа на Тед, че е в сервиза.
Ще се оправим, когато се върнеш в Лос Анджелис.
Грижи ли се за теб?
Да? Това исках да знам.
Какво ще каже за това?
- Ще прояви разбиране. - Това се казва любов.
Довиждане, миличка.
Чакай. Не са много.
- Около $ 180 от гледане на деца. - Миличка, не мога.
- Вземи ги. Моля те. - Не мога.
Не мога, миличка.
Ало. Искам да се обадя за сметка на Еди Москоун, аз съм Джак Уолш.
- Заемна къща Москоун. - Джери, Джак е. Дай ми Еди.
- Джак. - Стига глупости. Къде си?
Къде ли? В Боази, Айдахо.
Не, чакай. Аз съм в Анкъридж, Аляска.
Всъщност, не. Аз съм в Каспър, Уайоминг.
Във фоайето на "Хауард Джонсън" съм с розов карамфил в бутониерата.
Какви ги приказваш?
Не говоря на теб, а на ония типове.
- Кои типове? - Сега ще ти обясня.
Има едни типове. Вероятно от два дена не са спали.
Смърдят на пот. Имат дъх на кафе.
Получили са запек от седене на едно място.
Намират се в бус, паркиран някъде срещу офиса ти.
Но сега ще трябва да си приберете боклуците,
защото сте ми ясни, тъпи копелета.
Телефонът ти се подслушва. Вече няма да те търся по него. Иди в Чин Лу.
Ще звънна след 5 минути. Не могат толкова бързо да се прехвърлят.
Довиждане на всички.
Извинявай. Аз ще вдигна! Мисля, че е за мен. Джак, ти ли си?
Слушай, прати ми незабавно $ 500 в Амарило, Тексас.
За какво са ти $ 500 на автобус? И защо не си на самолета?
Да ти е хрумвало, че съм професионалист и имам своите причини?
Сега сме с автомобил, имам пари само до Амарило.
Трябваше да се откажем от рейса.
Майната му на рейса! Какво стана с проклетия самолет?
- Той не обича да лети. - Не обича да лети?
Какво значи това? Слушай, Джак.
Трябва да дойдеш за по-малко от два дена и половина
или моите $ 500000... Какво става, по дяволите?
Еди, кълна се, не започвай,
че ще го застрелям и ще го хвърля в някое блато!
Нямам никакво настроение за това.
Изпрати ми парите. Ще го върна навреме. Чу ли?
Да.
Да тръгваме.
Джери, изпрати веднага $ 500 на Джак Уолш в Амарило, Тексас.
Амарило, Тексас.
Също така прати Дорфлър там. Намери го и го прати там.
- Дадено, Еди. - По дяволите!
Защо в чикагското управление не са те обичали?
Заради характера ти?
Какво беше това в къщата ти? За какво говорехте?
Жена ти се е омъжила за корумпиран полицай ли?
За какво говорехте?
Цялото управление беше корумпирано.
Навсякъде има и добро, и лошо.
Да, навсякъде има лошо. За добро не знам.
Какво ти се е случило?
Не исках да приема пари.
Какви пари?
Работех под прикритие. Разследвах
най-големия наркобос в Чикаго.
Доставяше хероин на целия град.
Цяла година ми отне да спечеля доверието му.
Тъкмо щях да арестувам копелето и колегите ми
мистериозно откриха 3 кг хероин вкъщи.
Та този мафиот ми даде да избера:
Да взимам пари като другите, да се махна от града
или да вляза в затвора за 30 години.
Не приех парите му.
Ето защо се занимавам с това.
Та когато открия престъпник като теб, го предавам.
Нямам проблем с подкупите, защото няма други. Аз съм си сам.
- Защо не си купиш нов часовник? - Ще ти кажа, като те поопозная.
Кога ще стане това? Аз теб ще поопозная.
- Не ти мен. - Млъквай.
Точно това имах предвид.
Колко пари останаха?
- Само толкова? - Толкова.
- Умираме от глад, а ти купуваш цигари? - Имам нужда от цигари.
Ти си вземи каквото искаш. Аз искам цигари.
- Какво да бъде? - Кафе, моля.
- Колко струва кафето? - 53 цента.
- А чаят? - 53 цента.
Чай, моля.
За закуска предлагаме чоризо с яйца.
- Чоризо с яйца? - Да.
- Какво е това? - Мексиканска наденица
с бъркани яйца, пържени картофи и препечен хляб.
Не, благодаря.
Колко ти е часът?
8:50.
След 10 минути сме в "Уестърн Юниън" и си прибираме парите.
Ще ти взема хубав, сочен стек или каквото искаш.
А чоризо с яйца?
- Чоризо с яйца? - Каквото искаш.
Джон, загазил си, защото ти си загазил.
Не аз съм те забъркал. Ясно?
Ако беше оставил Джими Серано на мира, нямаше да се стигне дотук.
Благодаря.
- Имах план. - Нима?
От какво се бои най-много Серано?
Да препуска из страната с теб.
Да не го убият собствените му хора.
Информацията ми за финансовите му операции
не само ще вкара на топло него, но и всеки мафиот, с когото е действал.
Затова иска да ме убие.
Щях да кача всичките му данни на дискети.
Та ако стане напечено, да мога да ги разменя за живота си.
Какво стана?
Стана това, че ме арестуваха, преди да успея да го направя.
Защо просто не го остави на мира?
Нямаш вид на човек, който ще се замеси в подобна ситуация.
Ти защо не остави на мира наркобоса?
Бях счетоводител на мафията.
Мислех, че работя за редовна фирма.
Когато разбрах, че водя сметки, които да прикриват Серано,
не можех да стоя така.
Но все пак си взел нещо, което не е твое.
- Как може да си на страната на мафиот? - Не съм.
- Не си на моя, значи си на негова. - Не взимам страна.
- Нямам нищо общо с това. - Имаш много общо с това.
Водиш ме в затвора, където ще ме убият.
- Не е мой проблем. - Не е твой проблем?
- Чете ли за мен във вестниците? - Да.
- Тогава беше ли на моя страна? - Да.
- А сега защо не си? - Защото си ми на пътя.
На пътя ли?
Искаш наградата за мен, само това те интересува.
Интересуват те само парите.
Мисли си каквото искаш.
За мен е без значение, защото в крайна сметка ще си взема стоте бона.
Да вървим.
Ей, Тони. Давай, каубой. Носиш ли фотоапарат? Снимай ме.
Има ги на летището. Да си взема ли една на връщане?
Махни я. И да не повтарям.
Тони, ето ги.
Как си, Джак? Много поздрави от Джими.
Няма страшно, Джак. Не сме тук за теб, а за него.
Какво ме зяпаш? Ще ми се обясняваш в любов ли?
Хвърлете пистолетите, копелета!
- Кои сте вие, по дяволите? - Кой си ти, по дяволите?
Ти си мъртъв. Знаеш ли с кого си имаш работа?
Не. Защо не ми поясниш?
Но говори на микрофона!
Много умно, Джак. Дай ми ключовете.
Хайде, давай ключовете!
Ключовете.
Май ще трябва да ни водиш и двамата.
По дяволите! Тръгвайте и двамата.
- Кои бяха онези? - Марвин, този път загази.
- Какви ги приказваш? - Онези са наемни убийци.
- Кого ще убиват? - Ето този тук.
Мен. Можеш ли да повярваш?
- Кой ги е наел? - Кой ли? Джими Серано.
Мамка му. Защо искат да го убият?
- Не четеш ли вестници, глупако? - Чета скапаните вестници.
Измъкнаха се. Сив додж. След тях.
- Откъде разбра къде сме? - Не мога да...
- Еди ли те прати? - Естествено.
Кучият му син. Имам договор с него.
- Договор? - Подписах го в понеделник.
Обади ми се в Питсбърг. Каза, че си оплескал всичко.
- Нищо не съм оплескал. - Трябваше да си при него преди два дни.
Не ми казвай как да си върша работата.
Почвам да се замислям да не го предавам и да гледам как Еди ще увисне.
- Добра мисъл. - Какво? Теб пък кой те пита?
Да, теб пък кой те пита? Не е твой. Мой е.
Чуваш ли?
Какво е това?
Мили боже!
Направи нещо!
Вие двамата сте най-тъпите ловци на глави, които съм виждал!
Неспособни сте да доставите и бутилка мляко.
Затваряй си устата!
Къде отиде?
- Дали се измъкнахме? - Нищо не виждам.
В пълна безопасност сме.
- Добре ли си? - Да. Даже ми е приятно.
Марвин, дай ми оръжие.
Как не.
- Ще ми дадеш ли оръжие? - Дай му оръжие, Марвин!
- Да не ме преметнеш, Джак. - Няма.
По дяволите.
Не гонят мен.
Шегувам се.
Нали ги изхвърли?
Винаги проверявай фактите, Марвин. Бяха ключовете от колата.
Отидоха си моите $ 100000.
$ 100000? Еди щеше да ти плати $ 100000?
- Колко ти обеща? - $ 25000.
Кучият му син!
Мамка му, Джак! Свали ги.
Какво, по дяволите, правиш?
Ще се видим в Лос Анджелис, Марвин.
Къде си, Джон?
Дай ми ръка. Хлъзгам се. Не се задържам.
Къде отиваш?
Добре.
- Обещай да ме пуснеш. - Какво?
Обещаваш ли да ме пуснеш?
- Майната ти! - Обещай да ме пуснеш!
Така ми е много трудно да постъпя както е редно.
Добре. Обещавам да те пусна.
Боже.
- Добре ли си? - Да.
Благодаря ти, че ми спаси живота.
Благодаря ти, че ме пускаш.
Ще те пусна. Веднага щом стигнеш в затвора в Лос Анджелис.
Хайде.
Точно така, тук долу!
Ще си стоите там и ще си бъркате в носа
или ще ме измъкнете оттук?
Току-що пристигна.
Ще се ядосам ли?
Може да се каже.
Пробвал ли си едно ястие
с картофи - картофи по лионски?
Като пържени картофи.
Но с лук. Много са вкусни.
Отлична гарнитура за стек, котлети,
хамбургери, чийзбургери, всичките ти месни ястия.
Просто...
Имам достатъчно пари да купя купища картофи по лионски...
- Млъкни, по дяволите. Моля те. - Много ще ти хареса...
Помисли си по въпроса, защото не представлява...
Чакай.
Благодаря.
Скрий ги.
Ще ни откарате ли до следващия град?
- Да, скачайте отзад. - Много благодаря.
Страхотно.
Видя ли? При всичките идиоти - шестима души, които са свестни.
Я- хей на всички.
- Какво значи това? - "Здравейте. "
Мога да поздравявам на много езици.
Не и на твоя, но на много други.
Заповядайте, господине.
- Не съм с приятни очаквания. - Да не мислиш, че аз съм?
Не мога да разбера проблема ти. Той е счетоводител.
Преследва ни лош късмет. А и Уолш е добър.
Щом е толкова добър, да го наема да ви очисти.
Дано не проследят инцидента до Джими.
Няма. Наех хеликоптера в Канзас Сити.
Няма как да го свържат с теб. Чист си.
Чист като лайно, идиот такъв! Онзи е още на свобода.
Чуйте ме добре. Не искам
да виждам и двама ви живи отново, докато не пипнете счетоводителя, ясно?
- Пристигнахме. - Така ли?
Има ли наблизо истински град?
Чанинг.
Да.
- На колко е оттук? - На 50 км.
50 км. Боже.
Що за идиотски град е това?
Може ли някой да ни закара до Чанинг?
- Някой ще пътува ли натам? - Няма с какво.
Извинете. Може ли да ползвам тоалетната?
Давай.
Имате ли телефон?
- Телефон? - Няма телефон.
Няма телефон? Нищо.
Радвам се, че ви е весело.
Страхувал се да лети, кучият му син!
Ела тук! Върни се, копеле!
Ела тук! Спри!
Страхувал се да лети!
Копеле такова, слизай от самолета!
Бил си пилот, а?
Не сметнах за уместно да ти го съобщя.
Ще ти сметна главата на теб! Как се спира това чудо?
Спри!
Дръж се. Ще приземя леко.
По дяволите!
Пилот? Пилот ми бил.
Пилот значи. Ще видиш как се лети!
Ще ти разкажа за ресторанта, който ще отворя,
след като те предам и си прибера стоте бона. Много ще ти хареса.
Дръпнете се!
Назад!
- Дайте ми ключовете за камиона. - Не можеш да им го откраднеш.
- Ти щеше да им свиеш самолета! - Спасявах си живота!
Прав си. Трябва да им оставя нещо.
- Дай си часовника. - Моя часовник?
Дай си часовника!
Дръжте. Струва куп пари.
Влизай. Назад.
Влизай!
Бъди честен. Ти първи ме излъга.
- Какво? - На реката.
- Стига... - На реката!
Ти първи ме излъга. Не те е срам.
Не, ти първи ме излъга.
Ти първи ме излъга.
Да! Аз първи те излъгах, но ти не знаеше, че те лъжа
за страха си от летене, когато ме излъга на реката.
Според това, което ти бе известно, ти първи ме излъга.
Не мога да споря с теб. Не знам какво говориш.
Казвам, че ти първи ме излъга, доколкото знаеше.
- Какво ти е? - Имам язва.
- Язва? - Да, имам язва.
Имам ужасна язва и от глупостите ти започна да кърви.
Знаеш ли защо имаш язва? Защото имаш два начина на общуване:
Мълчание и гняв.
Добре е да пийнеш мляко.
Не ми казвай какво е добре. Трябва да хапна.
И с какво да си купя храна? С прах?
Давай до следващия град. Аз ще се погрижа.
- Ти ще се погрижиш ли? Как? - Карай до следващия град.
Все пак ти първи ме излъга.
БАРЪТ НА ЧЕРВЕНИЯ ПАРКИНГ САМО ЗА КЛИЕНТИ
- И сега? - Дай ми значката на ФБР.
- Значката на ФБР? - Да, дай ми значката.
Свали ми белезниците.
- Да ти ги сваля? - Свали ми белезниците.
Искаш ли да хапнеш добре?
Искаш ли от любимите си боклуци?
Хайде, свали ми белезниците.
Ако ме прецакаш...
Ще ме праснеш по главата и ще ме удавиш в тоалетната.
Хайде, свали белезниците.
- Кой отговаря за заведението? - Кой пита?
Аз.
Ами управителят.
Бих искал да видя управителя веднага.
Да, господине.
Извинявай.
Алонсо Мозли, ФБР.
Преследваме фалшификатори на 20-доларови банкноти в щата.
Да са ви давали 20-доларови банкноти през последните 2 часа?
Непрекъснато ни дават.
Непрекъснато ви дават. Бихте ли отстъпили две крачки?
Ще отворите ли касата?
Не ги докосвайте.
Извинете.
Втора процедура, Ханк. Провери ги.
Дайте му молив, моля.
Направи теста с лакмуса.
Теста с лакмуса ли правиш?
- Теста с лакмуса. - Да.
Да сте виждали наоколо подозрителни типове?
- Не. - Тук ли живеете?
Да.
- Как е? - Тази е фалшива.
Бихте ли описали последния мъж,
- платил с 20-доларова банкнота? - Трийсетгодишен. Висок.
- Около 1,80 ли? - 1,95.
- Тъмнокестенява коса? - Светла.
- Май е нашият човек. - Той е.
Трябва да конфискуваме банкнотите като улики. Издай му разписка.
И тази е фалшива.
Уведомете останалите заведения за ситуацията.
- Как е името на заведението ти? - Барът на Червения.
- Ти ли си Червения? - Да.
- Индианец ли си? - Не.
Защо тогава ти викат така?
Защото се изчервявам. Фамилията ми е Уд.
- Как ти е малкото име? - Бил.
Благодаря за съдействието, Бил.
Ханк.
Тези всичките са фалшиви. Тези са нормални.
- Хайде. Трябва да хванем този влак. - Какво?
- Ще хванем влака. - Не мога да хващам влак.
Не можеше и да летиш. Затичай се. Хайде.
Чакай! Влакът е товарен!
Не мога!
От дъното на душата си чувствам, че не мога.
Уж обичаше да се возиш на влак. Качвай се!
- Какво правиш? - Обещаваш ли да ме пуснеш?
- Отвори проклетата врата! - Ще се видим в другия живот, Джак.
Копеле гадно!
Копеле такова, отвори проклетата врата!
Радваш ли се да ме видиш?
Май сме в следващия живот, Джон.
- Не се изсилвай. - "Не се изсилвай"?
Няма да се изсилвам! Идвай тук!
Ако пак го направиш, ще те изхвърля от проклетия влак!
Не е хубаво...
- Дай си дясната ръка! - Добре. Спокойно, Джак.
Така. Кучи син.
Млъкни! До края на пътуването няма да разговарям с теб!
Няма ли да ме пуснете? Казвам ви, че нищо не знам.
Сигурен ли си?
По дяволите.
Защо не ги откажеш? И на двама ни ще излезе по-евтино.
- Къде са? - Знам ли?
- Инспекторе? - Млъкни!
Слушай, копеле. Искам отговори незабавно.
Какво искате от мен? Нещо не знам.
Агент Алонсо Мозли и неговият партньор са забелязани
край Чанинг да се качват на товарен влак, пътуващ на запад.
Хайде.
Джак? "Какво?"
Закъде пътуваме? "Не е твоя работа."
В даден момент ще трябва да отида до тоалетната. "Млъквай!"
Правил ли си секс с животно?
Помниш ли кокошките в индианския резерват?
Някои от тях изглеждаха доста добре.
Имаше две, на които бих се пуснал.
Каква е историята на този часовник?
Каза, че трябва да ме опознаеш.
Сподели чувствата си към кокошките.
Колко лична е историята на часовника? Толкова голяма тайна ли е?
Гейл ми го купи. Беше първият подарък от нея.
Купи го, защото винаги закъснявах
най-малко с половин час.
Настрои го с половин час напред, та никога да не закъснявам.
Някъде в подсъзнанието си продължавам да вярвам, че пак ще се съберем.
Не знам защо не се отказвам, все още чакам.
Не мисля, че ще се върне.
Аз също.
Понякога трябва да се откажеш и да продължиш.
Просто си купи нов часовник.
Не си лош човек, Джак.
Мисля, че при други обстоятелства
двамата с теб
вероятно пак нямаше да се понасяме.
Би могло и да сме приятели.
В следващия живот.
Да, в следващия живот.
Страхотно. Условията бяха чудесни.
- Имаш ли цигара? - Не пуша.
- Онзи агент ми взе цигарите. - Искаш си цигарите ли?
Ще трябва да отидеш до Флагстаф за тях.
Защото приятелят ти Мозли тръгна натам.
Може и да го направя.
Според теб къде сме?
Предполагам, че в Аризона. Цяла нощ пътуваме на запад.
Мисля, че почти стигнахме.
Почти съм мъртъв.
Виж, Джон, Програмата за защита на свидетелите не е толкова лоша.
Ще ти дадат ново име, нов живот.
Няма да доживея до никаква програма.
- Откъде знаеш? - Знам го и ти го знаеш.
Серано ще ме пипне, преди да стигна до тази програма.
Направи ми услуга.
Не се преструвай, че ти пука за мен. Подценяваш интелигентността ми.
Фактите са, че за теб най-важното е да получиш наградата за мен.
Писна ми да ме изкарваш някакъв главорез,
който се интересува само от мангизи.
Знаеш ли, че хората на Серано ми предложиха 1 милион за теб?
Защо не прие парите? И без това му вършиш работата.
Не знаеш какви ги приказваш.
Върша тази гадна работа, защото не искам да работя за долното копеле.
- Какво значи това? - Нищо. Нищо не значи.
Серано ли е наркобосът, за когото ми разказа в Чикаго?
Който е купил колегите ти и съсипал живота ти? Серано ли?
Този, на когото ще ме предадеш...
Този, който ще ме убие?
Дано ресторантът си струва, Джак.
- Хайде, слизаме тук. - Какво?
Слизаме тук, пътнико. Давай.
Какво? Не! Какви ги приказваш? Дай да го обсъдим!
- Открихте ли нещо? - Още не.
Може да са скочили от влака където и да е по линията.
Влаковете спират по определен график.
Защото хората искат да слязат от тях, когато спрат.
Обикновено така правят хората. А не се изхвърлят един друг.
Това е смисълът на гарите.
Какво значи това? Какво ще правиш сега?
Какво правиш?
Господи! Не може да бъде!
Ще излезе някой и ще ни застреля.
За бога!
Господи. Невероятно!
Само запали,
и ще те прегазя.
Това е най-добрият план, който ми хрумва.
- Браво. Поредното престъпление. - Хайде.
Честна дума, не ми харесва нищо от това, което вършиш. Нищо.
- Къде отиваме? - До най-близкото летище.
Не съм от типа хора, които ще кажат: "Казах ли ти?"
Мамка му!
Забелязани са на 56 км на юг оттук близо до Седона.
От полицията ги преследват.
Да вземем хеликоптера.
Това е такъв вид ситуация, когато ще се случи нещо лошо.
Внимавай!
По дяволите! Не ми харесва!
Камион!
- Накъде си се запътил, Джак? - Ще видиш, като стигнем.
Отидох твърде далеч.
Почти съм успял.
Идвам, идвам.
- Хайде. - Добре.
Браво.
Ехо!
Късметлия ли съм, или съм много добър?
Това Марвин ли е?
Върхът, аз съм най-добрият.
Здравей, Джак, тъпо копеле.
- Хайде, досадно копеле! - Чакай малко!
Само да мръднеш, ще ти изтръгна белите дробове.
Ще се видим в Лос Анджелис, Джак.
По дяволите!
Добър ден, господине.
- Отворено ли е? - Винаги е отворено.
Лош ден?
- Лоша седмица. - Влизам ви в положението.
Бих пийнал едно кафе.
- Благодаря. - Моля.
Задръжте го.
Боже, къде ли не търсих такива.
Благодаря, Алонсо.
Марвин, трябва да ти кажа, че имам страх от летенето.
Нима?
Успокой се и дремни, докато летим.
Забрави срока. Всичко свърши. Това беше.
Знам си правата. Дължите ми телефонни разговори.
Не би трябвало телефоните да са най-голямата ти грижа сега.
А че ще излежиш 10 години, задето си се представял на агент от ФБР.
Десет години, че съм се представял за агент? Как така досега не са пипнали теб?
- Нека се обади. - Благодаря.
Може ли да говоря насаме?
Заемна къща Москоун.
- Джак Уолш е. Дай ми Еди. - Джак е.
Дано новината е добра, защото ти остават пет часа.
Не е. Обаждам се да ти кажа, че си мъртво копеле.
Чакай малко.
Пратил си Марвин, долно лайно.
- Скапано, лъжливо... Гадина! - Свърши ли?
Долен червей, който се гърчи в собствената си слуз! Какво?
Провали се.
Имаше четири дни. Четири дни!
Можеше да го доведеш като едното нищо, но не успя.
Кога съм те провалял, проклет плъх?
Луд ли си да кажеш на Дорфлър, че съм ти предложил $ 100000,
а на него му казах, че ще му дам $ 25000?
Чакай. Кога говори с него?
- Какво значение има? - Кога говори с него?
Звънна ми преди 10 минути, крещя и ми каза да си го начукам.
Всички ми викат да си го начукам.
Да си седя на задника и нищо да не правя ли?
Еди, какви глупости говориш?
Имаш пет часа. Можеш ли да доведеш Херцога: Да или не?
Мислех, че той го води.
Току-що говорих с проклетия Дорфлър. Херцога не е с него.
- Какво? - Къде е проклетият Херцог?
- Ало? - Ще ти се обадя по-късно.
- Ало? - Тони Дарво там ли е?
- Кой се обажда? - Марвин Дорфлър.
- Ало? - Марвин Дорфлър на телефона.
- Да ви свържа ли? - Да.
Марвин, приятелю, всичко върви по план, нали?
Значи Дорфлър работи за вас.
- Кой се обажда? - Джак Уолш.
Джак, от какво се оплакваш? Не се ли обърнахме първо към теб?
Джак Уолш е. Чакай. Един човек иска да те чуе.
Твърде късно е за теб, нещастнико.
Твърде късно е за вас. Не стигнах дотук, за да не си взема парите.
Разбирате ли, копелета? Искам си Херцога.
- За какво ми го казваш? - За какво ти го казвам ли?
Ще ти кажа за какво ти го казвам.
Имам някои вещи на Херцога, в това число компютърни дискети
с подробности за дейността на Серано, пране на пари. Всичко.
Ако до два часа не си получа Херцога,
ще предам дискетите на ФБР, разбра ли?
След два часа искам Серано да предаде Херцога на летище "Маккарън",
където ще направим размяната.
Само той няма да се опита да ме застреля на обществено място.
Видя ли и една мутра на километър и половина от летището,
слушай внимателно, сделката отпада и отивам при федералните.
Няма да занимавам Джими с глупостите ти.
Така ли? Добре.
Като го арестуват, ще се погрижа да научи, че си знаел предварително.
След два часа на основния терминал на летище "Маккарън".
Разбра ли, тъпако? Приятен ден.
Кажи на Алонсо, че искам да се споразумеем.
Искаш да се споразумеем?
Какво даваш, ако ти предам Серано?
Как така да ми го предадеш?
Като начало, обвинение в опит за унищожаване на улики.
Какви улики?
Ще ме оставиш ли аз да предам Херцога и да си взема парите?
- Разкажи ми. - Ще ти разкажа по пътя.
След 2 часа трябва да сме във Вегас.
МОТЕЛ "Блу Ейнджъл" - СВОБОДНИ СТАИ
- Марвин, ти ли си? - Не, рум сървис.
Дръж, вдигни го, за да се види, че е днешен.
Сам си се чудя. Колко съм предвидлив.
Всичко съм планирал.
Кажи "зеле".
Не го прави, Марвин.
Значи не съществуват дискети. Така ли?
Да.
Ако приеме празни дискети, това доказателство ли е?
Само да стъпи на летището, и вече е доказателство:
Възпрепятстване на правосъдието.
Когато дойде с Херцога, прибавяте и отвличане.
Ако някой е с оръжие: Опит за предумишлено убийство.
А това, че е летище...
Поправете ме, ако греша, не искам да ви се бъркам.
Ще отнесе обвинение за организирана контрабанда по въздуха.
Но нищо няма да стане, ако не го накараш да вземе дискетите.
Не се тревожи. Ще го накарам.
Сложете му микрофон.
ЗАКУСВАЛНЯ - БЕЗПЛАТЕН ПАРКИНГ
Нали не се сърдите заради Амарило?
Така се получи в момента.
- Къде е той? - Къде са парите?
В колата. Къде е той?
Малка промяна в плановете.
- Вече искам два милиона. - Какво?
Чета вестници. Свил ви е 15 милиона, нали?
Значи струва поне 2 милиона.
Аз съм делови човек.
Откъде да знаем, че е при теб?
Искам единия милион сега.
След 20 минути ще ви се обадя
и ще ви кажа къде да оставите втория.
Като се уверя, че е там, ще ви кажа къде е.
Става ли?
- Не става. - Защо?
Полудя ли? Какво ще каже Джими? Сега как ще пипнем Херцога?
- Отговорът е в ръката ти. - Какви ги говориш?
Мисли. Кога ще се научиш да обръщаш внимание на детайлите.
Виж. Какво пише тук?
Добре, това е. Днес е много важна вечер.
Разбирате ли? Писна ми от всичките гафове.
Щом взема дискетите от Уолш, очиствате Уолш и Херцога.
Ясно? Аз взимам дискетите, вие ги очиствате.
- Не бива да го правиш. - Така ли?
Какво предлагаш?
Изпрати някого с парично предложение, но не и това.
Познавам Уолш. Няма да приеме пари от мен.
Прави се на светец. Побърква ме.
За него това е почтено. Той получава своето, аз - моето.
Пълна откачалка.
Сидни, успокой се, седни. Хапни сандвич, пийни нещо. Разтовари се.
Потегли.
Отправя се към булевард "Лас Вегас".
На около 3 км от летището. Следим го.
Защо се смееш?
Отново се чувствам ченге.
Най-после съм допуснат до такова величие.
Херцога.
Който краде пари от най-долните отрепки
и ги раздава на онеправданите по света.
Исках лично да те видя.
Настина ли мислеше, че ще ми откраднеш парите и ще ти се размине?
Качих се тук, за да ти кажа две неща.
Първо, че тази нощ ще умреш.
Второ, че аз ще се прибера вкъщи,
ще хапна чудесна топла вечеря,
ще открия жена ти и ще убия и нея.
Джоуи, чакаш обаждането. Останалите да влизат.
Ето го.
Отдавна не сме се виждали, Джак.
Отдавна.
Все още харчиш всичките си пари за дрехи.
Така, така.
Докато си тук,
ако искаш да гледаш някоя програма, безплатна вечеря, аз черпя.
- Такъв съм си. - Голяма работа си.
Дай му дискетите.
Как е майка ти?
Добре.
Дъщеря ти расте ли?
Ако тогава се бяхме разбрали,
нямаше да изглеждаш като просяк с чашка в ръка.
Гледам да преживявам.
Джак, носиш ли дискетите,
или ги загуби, както загуби работата си?
Дай му дискетите, Уолш.
Теб виждам, но не виждам Херцога.
- За него ще мислим след малко. - Не, ще мислим сега.
Виж какво, Джими, това не е другарска среща.
Ако до пет секунди не видя Херцога, си тръгвам.
Все още си страшно сериозен.
Защо не ми дадеш дискетите?
- Ще отидем заедно при него. - Ще се видим в съда.
Къде отива, по дяволите?
- Печелиш, чу ли? - Какво?
Печелиш. Да не искаш да крещя на тъпото летище?
Къде е той?
Идва.
Казах без мутри.
Остави ги. Ще получиш каквото искаш. Нали ти казах?
Ще получа инфаркт, докато това приключи.
Ще получа инфаркт.
Тъй като разполагаме с малко време,
искам да те питам нещо.
Не те ли притеснява, че друго ченге чука жена ти?
Знаеш ли, че го произведоха капитан?
Представяш ли си? Иди, че ги разбери. Произведоха го капитан.
- Какво обичате? - Еднопосочен билет до Лос Анджелис.
Еднопосочен до Лос Анджелис.
Място за пушачи или непушачи?
Познай.
Пушачи.
Как ще платите, господине?
- По дяволите. - Какво има?
Виж.
Какво прави тук?
Бял мъж със зелен сак
и ръка, пъхната в елека, приближава към обектите.
Разкарайте го възможно най-бързо и тихо.
Застреляйте го, ако трябва, но го разкарайте.
- Добре ли си, Джон? - Да.
- Застани зад мен. - Пуснете го.
Давай.
- Как сте всички? - Махай се оттук.
Назад!
- Ти пък кой си? - Интервю ли пишеш? Ти кой си?
Кой е този?
Господи.
Марвин, не си в час. Махни се.
Микрофонът се изключи.
Не бих този път за нищо.
Серано си тръгва.
- Взе ли дискетите? - Не знам.
- Серано взе дискетите. - Пусни го, Джак.
- Взе ли дискетите, или не? - Не разбрах. В тази суматоха.
Серано взе дискетите. Взе ги.
Марвин, внимавай!
- Внимавай! - Вече няма да се хвана.
Марвин, внимавай!
Пази се, тъпако!
Серано взе дискетите!
Действайте.
Кротко! Хайде!
По дяволите! Кои са тези?
Джими, от 10 години искам да ти кажа нещо.
- И какво е то? - Арестуван си.
Тия дни ще се засечем с теб.
Може би.
- Уговорката важи ли? - Важи.
Чакайте! Каква уговорка? Защо към него има специално отношение?
Ще се видим в Лос Анджелис, Марвин.
Пази си цигарите от този, Джак.
Какво става?
Съжалявам. Имам час и половина да те върна в Лос Анджелис.
Благодаря, Алонсо.
ДОБРЕ ДОШЛИ В ЛОС АНДЖЕЛИС
Заемна къща Москоун.
Ало, Еди. Къде е Джери?
Остави го. Ти къде си? Ченгетата го прибраха преди 20 минути.
- Така ли? Защо? - Има ли значение?
И без това му нямах доверие. Ти къде си?
Къде ли? На летището.
Познай с кого. С Херцога.
Хванал си го? Обичам те!
- Добре. Искаш ли да го чуеш? - Дай го.
- Кажи здрасти. - Здрасти.
Здравей, копеле!
Пипнахме те, копеле!
Сега му кажи довиждане, нещастен лъжецо, защото ще го пусна.
Ресторантът щеше да бъде хубав.
Господи.
Не разбирам.
Направих, каквото исках. Докарах те преди полунощ, та...
- Не знам какво да кажа. - Нищо не казвай.
Като те знам, ще ме накараш пак да ти ги сложа.
- Благодаря. - Не, Джон, аз ти благодаря.
Благодаря.
За спомен от приключението ни.
Дано си заслужава.
Много си заслужава.
Особено много.
Когато планирах бягството си, мислех, че ФБР ме гонят.
Дръж.
Взех пари за из път. Твои са.
Не е подкуп, а подарък.
Вече си ме пуснал.
Кучият му син.
- Кучият му син. - Казах ти, че имам пари.
Знаех, че имаш пари, но не знаех, че са у теб.
Колко са?
Горе-долу $ 300000.
Доста горе е.
Не знам какво да кажа.
Пази се.
И ти се пази.
Ще се видим в следващия живот.
- Знаете ли колко е часът? - 23:35.
23:35.
Щях да стигна навреме.
Ще имате ли да ми върнете от $ 1000?
Вицове ли разказваш? Махай се, нещастнико!
Май ще вървя пеша.