ИНДИАНА ДЖОУНС И ХРАМА НА ОБРЕЧЕНИТЕ
ШАНХАЙ, 1935 г.
Внимавайте!
Не сте споменавали, че говорите моя език, д-р Джоунс.
Само в специални случаи.
Вярно ли е, че сте открили Нурачи?
Знаете, че е вярно.
Снощи ваш човек се опита да го вземе без да плати.
Вие обидихте моя син. - Не, вие обидихте мен.
Аз пощадих живота му.
Няма ли да ни запознаеш?
Уили Скот. Индиана Джоунс,
прочутият археолог.
Мислех археолозите за смешни хора, които търсят момии.
Мумии.
Д-р Джоунс намери Нурачи
и ще ми го предаде... в този момент.
Кой е тоя Нурачи?
Прибери пистолета, малкия.
Дайте каквото ми дължите, иначе "всичко е възможно".
Отвори я.
Диамантът, Лао. Бяхме се разбрали за диаманта.
О, Лао!
За ваше здраве. - Лао, той скъса роклята от Париж.
Седни!
А сега ми донеси Нурачи. - С удоволствие.
За бога, кой е тоя Нурачи?
Ето го.
Ама че дребно човече е тоя Нурачи.
Вътре е прахът на Нурачи,
първият император от династията Манчу.
Добре дошъл у дома, старче.
А сега ми дай диаманта.
Чувство за хумор ли се мъчиш да покажеш, или аз оглушавам?
Какво е това? - Противоотрова.
На какво? - На отровата, която току-що изпи.
Действа бързо, д-р Джоунс.
Лао! - Задръж мадамата, ще намеря друга.
Добре обслужват тук. - Той не е сервитьор.
Мой стар приятел. Играта не е свършила, Лао. Противоотровата.
Инди!
Не се плаши, ще те измъкна оттук. - Не и този път.
Бях до теб в много приключения, но в голямата неизвестност
тръгвам пръв, Инди.
Не тъгувайте, д-р Джоунс. Скоро ще идете при него.
Май сте си пийнали повечко, д-р Джоунс?
По дяволите!
Противоотровата! - Къде е диамантът?
Не мърдай!
Хайде с мен.
Не искам да умирам!
Кой сте вие?
Страхотно! Извънредно приземяване!
Шорт Раунд, дай газ!
Добре, д-р Джоунс. Дръжте се!
А сега хлапе ще кара колата!
Къде е противоотровата? - Но ние току-що се запознахме.
Дай я! - Не съм такова момиче!
Д-р Джоунс! Не е време за любов. Имаме си компания.
Да се задавиш дано!
Без стрелба!
Търсеше си го.
Страхотно.
Дръж това.
Къде ми е пистолетът?
Къде е? - Изгорих си пръста и счупих нокът!
Д-р Джоунс, аз съм Уебър.
Говорих с асистента ви. Осигурихме три места.
За съжаление ще пътувате с пратка живи пилета.
Шегува ли се? - Госпожо, нямахме време за друго.
Вие не сте ли Уили Скот, известната американска певица?
Имаш един джин от мен.
Опита всичко, Лао Че.
ЛАО ЧЕ ВЪЗДУШНИ ПРЕВОЗИ
Сбогом, д-р Джоунс.
Що за човек си, укротител на лъвове?
Позволявам ти да се влачиш с мен, затова си дръж устата затворена.
Разбра ли, кукло?
Аз ли се влача с теб? Защо тогава си ме зяпнал така!
Така ли мислиш?
ШАНХАЙ, КИТАЙ
ЧАНГКИНГ
О, не.
О, не. Господине!
Господине, събудете се! - Наричай го д-р Джоунс, кукло.
Д-р Джоунс. Събудете се, моля ви.
Стигнахме ли? Чудесно. - Не.
В самолета няма пилот!
Всички са изчезнали.
Вие можете да пилотирате, нали?
Не. А ти?
Едва ли ще е много трудно.
Висотомер, така. Скоростомер, добре.
Гориво.
Гориво!
Имаме проблем. - Д-р Джоунс!
Шорти? - Д-р Джоунс, няма парашути.
Шорти, помогни. Премести тази кутия.
Шорти, вземи нашите неща.
Лодка? Ние не потъваме, а се разбиваме!
Дръж се, Шорти.
Дръж се! - Не мога да дишам.
Намали.
Не беше толкова лошо, нали?
Спирачки!
Мразя водата! Мразя да съм мокра!
И теб мразя! - Добре.
Пристигнахме, Шорти. Добре ли си?
Къде се намираме?
В Индия. - Откъде знаеш?
Искрено се надявам, че това означава вечеря. Умирам от глад.
Благодаря.
Не мога да го ям.
Това е повече от седмичната им дажба. Те гладуват.
Съжалявам, вземи го ти... - Изяж го.
Не съм гладна.
Обиждаш тях и злепоставяш мен. Изяж го.
- Яж.
Следват лоши новини.
Може ли да ни дадете водач, който да ни съпроводи до Делхи?
Трябва да се върна в университета. - Да, Сажну може да е ваш водач.
На път за Делхи ще спрете в Панкот.
Не ни е по път. - Ще идете в двореца Панкот.
Мислех, че е изоставен. - Не.
Има нов махараджа
и дворецът отново владее силата на мрачната светлина.
Този дворец убива хората ми.
Какво е станало тук? - Злото започва в Панкот.
После, като мусон...
...довява мрака...
...който обвива цялата страна.
Цялата страна.
Злото?
Какво зло? - Нали ти казах, лоши новини.
Ако слушаш Со Уа Му, ще живееш дълго.
Дойдоха от двореца
и взеха Сивалинга от нашето село.
Какво взеха? - Свещения камък, който пази селото.
Затова Шива ви доведе тук.
Никой не ни доведе. Самолетът ни се разби.
Катастрофирахме. - Не, не.
Молихме се на Шива да ни помогне да намерим камъка.
Шива направи така, че да паднете от небето.
Затова ще отидете в двореца Панкот,
за да намерите Сивалинга и да ни го върнете.
Върнете ни го.
Наистина ли са накарали самолета да се разбие, за да дойдете тук?
Не, това е измислена история. Не се тревожи.
Взеха камъка оттук.
Гладък ли беше, като камък от свещена река?
Да. - Пресечен с три линии?
Представляващи трите нива на вселената?
Виждал съм камъни като този, който сте загубили.
Защо му е на махараджата да взема камъка оттук?
Искат да се молим на техния бог на злото.
А ние не искаме.
Как може един камък да унищожи цяло село?
Пресъхнали кладенците, а реките се обърнали на пясък.
Земята погълнала реколтата, а животните станали на прах.
Една нощ в полето избухнал пожар.
Мъжете отишли да гасят. Върнали се и намерили жените да плачат.
Децата...
Казва, че откраднали децата им.
Шанкара. Шанкара.
Шанкара.
Момчето е избягало от двореца на злото.
Там има още много деца. Какво да правим, д-р Джоунс?
Вие как мислите?
Някой си мисли, че талисманът на това село
е един от изгубените камъни на Шанкара.
Какво е Шанкара? - Богатство и слава, момчето ми.
Богатство и слава.
Уили, стига си се лигавила!
Почакай, Инди! Няма да издържа до Делхи така.
Не отиваме в Делхи, а в двореца Панкот.
Нямам работа в Панкот, аз съм певица.
Искам да се обадя на моя импресарио. Има ли някъде тук телефон?
Не протестирай. Това е скъп парфюм.
Ела в Америка, ще си намерим работа в цирк. Ще ти хареса.
Ти си най-добрият ми приятел.
Какви грамадни птици.
Не са грамадни птици, скъпа, а гигантски прилепи-вампири.
Прилепи?
Кротко, не боли.
Знаеш ли какво ти трябва? Една хубава баня.
Много смешно.
Мокра си до кости.
Бях щастлива в Шанхай.
Имах къщичка с градинка.
И богати приятели, често се събирахме.
Мразя да се разхождам!
Аз съм певица, мога да загубя гласа си.
Тази нощ ще спим тук.
Престани.
Е? - Две шестици.
Три аса. Печеля. Още две игри и обирам всичко.
Това е покер, Шорти, всичко може да се случи.
Къде намери телохранителя си? - Не го намерих, а го улових.
Как така? - Японците избили семейството му.
Живееше на улицата. Хванах го да бърка в джоба ми, нали, Шорти?
Най-лошото й е, че вдига шум.
Мамите, д-р Джоунс. Взехте четири карти.
Сега плащайте.
Беше грешка. - Дребен съм, но ме мамите на едро.
Д-р Джоунс, мамите. Дължите ми 10 цента.
Погледни това.
Обвиняваш ме в измама?
Разорявате ме. Не е удоволствие да играя с вас.
Отказвам се. - И аз.
Това място гъмжи от пълзящи твари.
Затова му викат джунгла. - Господи, какво ли още има тук?
Уили, Уили...
Това галеното ти име ли е?
Уили е моят псевдоним, Индиана.
Хей, госпожо, наричайте го д-р Джоунс.
Моят псевдоним.
Защо ще ни влачиш в тоя запуснат дворец? За богатство и слава?
Богатство и слава.
Това е къс от стар ръкопис.
Тази пиктограмата изобразява жреца Шанкара.
Внимавай, това е на векове.
Това писменост ли е? - Да, санскритски.
Престани. - От легендата на Шанкара.
Той изкачва връх Кайсала, за да срещне индийския бог Шива.
Това Шива ли е? Какво подава на жреца?
Камъни. Праща го да се бори със злото.
Дава му пет свещени камъка с магически свойства.
Магически камъни?
Дядо ми беше магьосник, винаги носеше заек в джоба си.
Направи много деца щастливи и си умря беден.
Магически камъни, богатство и слава. Приятни сънища, д-р Джоунс.
Къде отиваш? На твое място бих спал по-близо.
За по-сигурно.
По-сигурна ще се чувствам да си легна със змия.
Казах, престани!
Мразя тоя слон.
Инди, виж!
Виждам, Шорти. Това е дворецът Панкот.
Д-р Джоунс, какво гледате?
Не идвай тук.
Инди! Откраднаха ни транспорта.
Оттук нататък ще вървим пеш.
Здравейте. - Изглежда сте се загубили.
Но едва ли вие тримата ще изглеждате у дома си където и да е.
Не сме се загубили, пътуваме за Делхи. Това е г-ца Скот.
Това е г-н Раунд. - Шорт Раунд.
Аз съм Индиана Джоунс.
Д-р Джоунс, видният археолог?
Направо не е за вярване, нали?
За пръв път чух името ви, когато бях в Оксфорд.
Чатар Лал, премиер на Негово височество, махараджата на Панкот.
Очарован съм. - Много ви благодаря.
Добре дошли в двореца Панкот.
Очарован, а?
Шорти, къде ми е бръсначът?
За нас е щастие да посрещнем толкова неочаквани гости.
Това е капитан... - Блумбърт, 11-та стрелкова дивизия.
Вие, предполагам, сте д-р Джоунс? - Същият, капитане.
Войските на капитана са на рутинна инспекция.
Англичаните обичат да ни инспектират, когато им е удобно.
Надявам се, че не представлява неудобство за вас, сър?
Англичаните много се безпокоят за своята империя.
Това ни кара да се чувстваме като добре гледани деца.
Изглеждаш прекрасно.
Махараджата е затънал в разкош.
Май не беше толкова лоша идея да дойдем тук.
Изглеждаш същинска принцеса.
Г-н Лал, как се нарича съпругата на махараджата?
Негово височество още не си е взел съпруга.
Интересно. Може би не е намерил подходящата жена.
Негово върховно височество, хранителят на традицията на Панкот,
Махараджата на Панкот,
Залим Синг.
Това е махараджата? Дете?
Може би харесва по-стари жени.
Кап. Блумбърт ми разказваше историята на двореца
и каква роля е играл в метежа.
Изглежда англичаните няма да забравят метежа от 1857 година.
Мисля, че други събития преди метежа,
век преди това, по времето на Клайв, са по-интересни.
Какви събития, д-р Джоунс?
Ако не ме лъже паметта, тази област, тази провинция,
е била център на дейността на култа Туги.
Змийски сюрприз. - Какъв е сюрпризът?
Д-р Джоунс, култът на Тугите е мъртъв повече от век.
Туги бил жесток култ, с човешки жертвоприношения,
в чест на богинята на смъртта Кали.
Британската армия го премахва елегантно.
Предполагам, легендите за Тугите умират трудно.
Вече няма легенди.
Не съм сигурен. Минахме през едно село.
Хората твърдят, че дворецът Панкот процъфтява заради древно зло.
Селски приказки, д-р Джоунс. Страх и фолклор, нищо повече.
Нещо се тревожите, кап. Блумбърт.
Не се тревожа, г-н премиер, просто съм заинтригуван.
Какво има, защо не ядете? - Обядвах буболечки.
Дай ми шапката си.
Защо ти е? - За да повърна в нея.
В селото казаха също, че дворецът Панкот им е взел нещо.
Д-р Джоунс, в нашата страна не е прието гостът да обижда домакина си.
Съжалявам. Мислех, че говорим за фолклор.
Извинете, господине. Имате ли нещо просто, например супа?
Какво точно, казват, е било откраднато?
Един свещен камък.
Чувате ли, капитане? Камък.
Нещо, свързано...
с талисмана на селото и легендата за камъните на Шанкара.
Д-р Джоунс, всички ставаме жертва на зли слухове.
Спомням си, в Хондурас ви обвиниха, че ограбвате гробници.
Вестниците раздухаха историята.
А султанът на Мадагаскар не заплаши ли да ви отреже главата?
Не точно главата ми. - Може би ръцете ви?
Не точно ръцете ми, а моето...
Недоразумение. - Точно това имаме тук.
Чувал съм злите приказки за култа Туги.
Смятах, че ги разказват да плашат децата.
По-късно разбрах, че култът Туги наистина е съществувал
и са се вършили ужасни неща.
Срамувам се от това, което е ставало тук в миналото,
и ви уверявам, че няма да се повтори през моето царуване.
Обидих ли ви? Простете.
А, десерт.
Охладен маймунски мозък.
Само да видя как е Уили.
И умната.
По-късно ще ми разкажете всичко. - Изчезвай.
Имам нещо за теб.
Ти нямаш нищо, което аз бих могла да искам.
Точно така.
Такъв добър човек. Защо не ми станеш дворцов слуга?
С бижутата ли си лягате, принцесо? - Да.
И само с тях. Шокиран ли си?
Нищо не може да ме шокира, аз съм учен.
Значи правиш научни изследвания? - Непрекъснато.
Какво изследване би провел върху мен?
На нощните ти занимания. - Какъв крем за лице използвам?
В какво положение спя? - Навици при съвкупление.
Любовни ритуали? - Примитивни сексуални практики.
По които си специалист? - Години практически занимания.
Не се сърдя, че ме третираш така. Аз не съм лесна.
Виждал съм и по-лоши. - Но по-добра няма да намериш.
Не съм сигурен.
Като учен не обичам прибързаните заключения. Ще ти кажа на сутринта.
Ах ти, надута маймуна. Няма да ти се дам така лесно.
И аз не съм лесен.
Свикнала си да става все на твоето.
А ти си прекалено горд да признаеш, че си луд по мен, д-р Джоунс!
Ако ме искаш, знаеш къде съм.
Ще се върнеш след 5 минути.
След 5 минути ще съм заспал. - Пет. И двамата го знаем.
Пет минути.
Четири и половина.
"Дворцов слуга"...
"Нощни занимания"...
Надута маймуна съм бил?
"На сутринта ще ти кажа"...
Не мога да повярвам.
Няма да дойде.
Не е за вярване, че аз не отивам.
Индиана Джоунс. Никога няма да забравиш тази нощ!
Нощта, в която ти се изплъзнах между пръстите.
Здрав сън и приятни сънища.
Можех да бъда твоето най-голямо приключение.
Д-р Джоунс, бичът ви.
Шорти, изключи вентилатора.
О, Инди.
Бъди нежен.
Аз съм тук.
Няма никого. - Има, аз съм тук.
Инди, държиш се ужасно странно.
Ей, ето ме.
"Следвай стъпките на Шива."
Какво значи това?
"Не изменяй на Неговата истина."
Шорти, донеси нещата ни.
Стой зад мен, Шорт Раунд.
Стъпвай в моите стъпки и не докосвай нищо.
Стъпвам в стъпките. Нищо не докосвам.
Инди!
Стъпвам по нещо. - Да, на земята има нещо.
Сякаш ходя по курабийки.
Май не са курабийки.
Я да видя.
Това не са курабийки. - Няма страшно, хванах го.
Да вървим! Ето натам.
Спри. Просто стой до стената.
Казахте да застана до стената.
Не съм виновен! - Уили, в беда сме.
Уили.
Пак ще се изцапам цялата.
Залегни, ела тук! В беда сме!
Беда? Каква беда...
Сериозно е. - Тук има двама мъртъвци.
И тук ще има двама, ако не побързаш!
До гуша ми дойдохте вие двамата.
За какво е това бързане? - Дълга история, побързай да я чуеш.
Боже господи! Какво е това?
Инди, какво е това? Нищо не виждам.
Побързай. - Бързам.
Ох, счупих си нокътя.
Уили, по-бързо! - Влязоха в косата ми.
Млъкни, Уили!
Инди, пусни ме да вляза! - Не, ти ни пусни да излезем!
Млъкни! - Полазили са ме цялата.
Трябва да има някакъв шарнир. - Какво?
Дръжка за вратата. - Няма, само квадратни дупки.
Бръкни в дясната дупка.
Побързай, Уили!
Другата, тази отдясно.
Вътре има гадини. Не мога.
Можеш. Опипай вътре.
Ти опипай. - Веднага!
Добре!
Уили... ще умрем!
Нещо меко.
И мърда.
Готово.
Махни ги от мен, цялата са ме полазили!
Не бях аз, тя беше.
Излезте оттам. - Бързо.
Това е церемония на култа Туги. Жертвоприношения на Кали.
Виждал ли си нещо подобно? - Никой не е виждал от цял век.
Все още е жив.
Откраднатият от селото талисман е един от камъните Шанкара.
Защо греят така?
Според легендата, ако камъните са заедно, диамантите засияват.
Диаманти?
- Диаманти.
Стойте двамата тук и мълчете. Шорти, дръж я под око.
Къде отиваш? - Там долу.
Луд ли си? - Няма да си тръгна без камъните.
Ще умреш в преследване на това богатство и слава.
Може би...
...но не днес.
Внимавай.
Къде отива?
Бягай, Уили, бягай!
Д-р Джоунс.
Непрекъснато повтарям, слушайте ме и ще живеете дълго.
Моля те, остави ме да умра.
Моля се на Шива: "Остави ме да умра", но не умирам.
А сега ще ме погълне злото на Кали.
Как? - Карат ме да пия от кръвта на Кали.
Ще изпадна в черния сън на Кали Ма.
Какво е това? - Ставаме като тях.
Живи сме, но като в кошмар.
Пиеш кръв, няма събуждане.
Хванахме те, докато се опитваше да откраднеш камъните на Шанкара.
Отначало камъните бяха пет.
През вековете са пръснати от войни. Продадени от крадци като теб.
Крадци като мен ли? Ха!
Все още липсват два.
Преди век, когато англичаните нападнаха с взлом този храм,
един жрец скрил последните два камъка тук, в катакомбите.
Значи тях търсят тези роби?
Това са невинни деца. - Копаят диаманти за нашата кауза.
Търсят и последните два камъка.
Скоро ще имаме всичките пет камъка на Шанкара
и Тугите ще бъдат всемогъщи.
Какво богато въображение.
Значи не ми вярвате?
Ще повярвате, д-р Джоунс.
Ще повярвате съвсем истински.
Здрасти.
Д-р Джоунс! Не пийте, лошо е.
Изплюйте го!
Да не сте посмели.
Оставете го на мира, кучи синове!
Ще изколим англичаните. После ще пометем мюсюлманите.
След тях ще се сгромоляса еврейският Бог.
А след това и християнският Бог ще бъде свален и забравен.
Скоро Кали Ма ще властва над целия свят.
Д-р Джоунс...
Кали Ма ни пази.
Ние сме нейни деца.
Доказваме й своята вярност, като принасяме в жертва жива плът...
Какво правиш?
...и кръв.
Приятелката ви видя и чу.
А сега няма да говори.
Не мога да кажа добра дума за това място.
Инди, за бога, помогни ми! Какво ти става?
Ела.
Индиана.
Помогни ни.
Моля те, излез от този сън.
Ти не си един от тях.
Не си от тях.
Моля те, върни се при нас. Не ме оставяй.
Какво правиш? Луд ли си?
Това не може да е истина.
Събуди се, Уили. Събуди се!
Събудете се, д-р Джоунс. Събудете се!
Д-р Джоунс!
Инди, обичам те!
Събуди се, Инди!
Ти си най-добрият ми приятел. Събуди се, Инди!
Чакай, чакай!
Той е мой.
Добре съм, приятелче.
Мола Рам!
Освободи веригите.
Уили, събуди се!
Уили, аз съм. Пак съм си същият.
О, Инди.
Инди, приятелю.
Извинявай, детето ми.
Инди, да се махаме оттук.
Добре. Всички до един.
Аз, аз!
Не!
Трябва да го спася! - Той ще се справи.
Трябва да спася Инди!
Добре, спаси го.
Пусни го. Ще те убия, пусни го!
Какво му става?
Ето, опитай с това.
Това беше черният сън на Кали.
Шорт Раунд! Стига си се занимавал с това хлапе. Влизай в количката!
Добре, Инди! - Ще излезете през левия тунел.
Благодаря.
Шорти, не се мотай!
Хайде, Инди. - Тръгвай!
Шорти, внимавай.
Побързай!
Бързай!
Инди, левия тунел.
Не, този ляв тунел!
Имаме си компания.
Пусни я. Освободи спирачката! - Какво?
Освободи я. Единственият ни шанс е да им избягаме.
Шорти. Ела тук и поеми спирачката.
Внимавай на завоите. - Добре.
Какво правиш? - Цепя напряко.
Внимавай.
Инди, помощ!
Дръж се!
Издърпай го! - Пусни ме!
Пусни го!
Добре. Спирачка, спирачка.
Намали. - Добре.
Голяма грешка, Инди! - То е ясно.
Направо хвърчим. Ще се разбием!
Вода, вода!
Гледай, огън. Ти гориш! - Вода, вода!
Вода! Вода! Да бягаме!
Уили, внимавай!
Към моста! Бързо!
Хайде, Уили. Оттук.
Господи! - Хайде, да вървим!
Здрав мост. Да вървим!
Виж, здраво дърво! Хайде!
Помощ, падам!
Помощ!
Не много смешно.
Добре дошли.
Пусни я, Мола Рам!
Не си в положение да даваш заповеди.
Внимавай, отзад!
Искаш камъните? Пусни ги.
Пусни я! - Пусни ги, д-р Джоунс.
Тях ще ги намерят, теб - не!
Инди! - Зад теб!
Върви. Върви!
Не спирай.
Дръжте се, госпожо. Сега ще се полюлеем.
Боже мой!
Господи. Боже мой! Луд ли е?
Не е луд, малко е щурав.
Мола Рам, приготви се да срещнеш Кали в ада!
Какво правиш?
Инди, пази сърцето си!
Боже мой!
Господи...
Внимавай!
Не!
Хайде, да се качваме!
Камъните са мои!
Ти предаде Шива.
Предаде Шива!
Крайно време беше.
Не стреляйте!
Разбрахме, че идваш, когато животът се върна в селото ни.
Сега виждаш вълшебството на камъка, който ни върна.
Да, сега разбирам неговата сила.
Можеше да го задържиш. - Да го сложат в някой музей.
Още един камък да събира прах. - Щеше да ти носи богатство и слава.
Всичко можеше да се случи. Делхи е далеч.
Не, благодаря. Повече никакви приключения с теб.
Скъпа моя, след всички удоволствия, които преживяхме заедно?
Не си мисли, че ще тръгна с теб,
след всички беди, които ми докара до главата!
Отивам си у дома, където няма змии за обяд и не ти изтръгват сърцето.
Това не е моята представа за приятно прекарване!
Извинете. Ще може ли някой да ме съпроводи до Делхи?
Много смешно.
Тайминг: Abaddon, редакция: qsatis