Индиана Джоунс и последния кръстоносен поход
Слизай от конете!
Херман го тръшна "конска" болест!
Момчета, не се отклонявайте!
Някои галерии са дълги с километри.
Не мисля, че е добра идея.
Какво става?
- Откри ли нещо? - Не.
Хлапето намери!
Намерих нещо, Федора! Ето тук!
Вижте!
- Богати сме! - Млъкни!
Инди?
Какво правят?
Индиана?
ЮТА, 1912 г.
Трябва да има още.
Това е кръстът на Коронадо. Кортес му го е дал през 1520 г.
Ще дам пръстена на мама да го носи на костеливия си пръст!
Кръстът е важна находка. Мястото му е в музея.
Бягай и кажи на г-н Хавелок, че плячкосват пещерата.
Кажи му да доведе шерифа. Просто змия! Чу ли ме?
Да. Тичам обратно. Г- н Хавелок. Шерифът...
Ти какво ще правиш?
Не знам. Ще измисля нещо.
Копай с ръце, не с уста!
- Задигнал го е! - Хванете го!
Г- н Хавелок! Има ли някой? Никой освен мен.
Ето го! Бързо!
Ей, ти! Ще те хванем!
Върни се!
Хайде! Дръжте го!
Върни се!
ЦИРК "ДЪН & ДЪФИ"
НАЙ-ДЪЛГИТЕ ЖИРАФИ В СВЕТА
ДОМ НА ВЛЕЧУГИТЕ
Пусни!
Господи!
Хайде, хлапе!
Не можеш да избягаш.
Хвърли камшика!
Това е мое!
- На Коронадо е! - Той е мъртъв, както и внуците му!
Мястото му е в музея.
Дай ми го!
Змия!
Не го изпускай!
Магии?
Пази тук да не се върне.
Вън от кутията, хлапе!
Кучи син!
По дяволите!
Татко!
ДЖОУНС
Татко!
- Важно е! - Чакай! Брой до 20!
- Не, изслушай ме... - Младши!
Едно, две, три, четири...
На гръцки.
Нека този, който го е просветлил, просветли и мен.
- Доведох шерифа. - Точно вие ми трябвахте.
- Бяха петима-шестима души... - Добре. Още ли е у теб?
Да, ето го.
Радвам се.
Така законният собственик няма да те обвини в кражба.
Има пет-шест свидетели.
Приятен ден.
Днес изгуби, хлапе!
Не е казано, че трябва да ти харесва.
ПОРТУГАЛСКОТО КРАЙБРЕЖИЕ 1938 г.
- Светът е малък, д-р Джоунс. - Прекалено малък за двама ни.
Отново трябва да връщам свое имущество.
Мястото му е в музея!
Твоето също!
Изхвърлете го зад борда!
Дръжте го, ще избяга!
КОРОНАДО
Археологията търси фактите...
...не истината.
Ако ви интересува истината, класът по философия е по-надолу.
Забравете за изгубени градове, екзотични пътешествия и разкопки.
Няма да търсим съкровища, отбелязани върху карта с кръстче.
Проучване, четене...
Не можем да приемем митологията за чиста монета.
Другата седмица: Египтология и разкопките при Наукратис в 1885 г.
Ако някой има въпроси, ще бъда в кабинета си.
Маркус... Успях!
У теб е!
- Знаеш ли колко го търсих? - Цял живот.
- Целият ми живот! - Браво!
Ще бъде на почетно място в испанската ни колекция.
Ще обсъдим хонорара ми на вечеря с шампанско.
- Ти черпиш. - Да... аз.
Д- р Джоунс!
Пощата е на бюрото ви. Това са телефонните обаждания.
Програмата ви. Писмени работи за оценка.
Айрин, направи списък...
Ще приема всеки поред!
"Венеция, Италия".
Д- р Джоунс!
Д- р Джоунс.
Надявам се, че сте пътували комфортно.
Дано хората ми не са ви притеснили.
Казвам се Уолтър Донован.
Зная ви. Даренията ви за музея са щедри.
Имате внушителна колекция.
Имам страст към антиките, също като вас.
Погледнете тук!
Може да ви заинтригува.
Плоча от пясъчник. Християнски кръст.
Старолатински текст. От средата на 12 век.
- Така и предположихме. - Откъде е?
Инженерите ми я изкопали северно от Анкара, докато търсили мед.
Можете ли да я преведете?
"... който пие от водата, ще го даря, казва Бог,
и в него ще бликне изворът на вечния живот.
Води ме към Свещената си планина,
през пустинята, през планината,
до Каньона на полумесеца,
до храма, където чашата...
...чашата с кръвта на Исус Христос ще е завинаги. "
Светият Граал.
Бокалът, използван от Христос по време на тайната вечеря,
събрал кръвта му на разпятието
и поверен на Йосиф от Ариматея.
Легендата за крал Артур. Чувал съм тази приказка.
Вечен живот! Дарът на младостта за всеки, който пие от Граала.
- Такива приказки харесвам! - Мечта на стар човек.
Мечта на всеки, включително и на баща ви.
Познанията за Граала са му хоби.
Той е преподавател по литература, какъвто учениците се молят да нямат.
Пренебрегваш гостите си.
Идвам, скъпа.
Изкушението е голямо, нали? Местоположението в детайли!
Каква е ползата? Споменати са пустини, планини, каньони...
Доста неясно. Откъде ще тръгнете?
Ако плочата беше цяла, но горната й част липсва.
Въпреки това, вече започнахме търсенето.
Нека да ви разкажа още една приказка.
След като Граалът бил поверен на Йосиф, изчезнал за 1000 г.,
докато не бил открит от трима братя през Първия Кръстоносен поход.
И тази съм чувал.
150 години по-късно двама от тях прекосили пустинята
и се запътили към Франция, но само единият стигнал.
Преди да умре на... преклонна възраст,
се предполага, че е разказал историята си на монах-францисканец.
Не се "предполага", д-р Джоунс.
Това е ръкописът на монаха с рицарската хроника.
Не разкрива местоположението на Граала,
но рицарят обещал две следи.
Тази плоча е едната от тях.
Тя доказва истинността на историята, но не е пълна.
Втората следа е в гробницата на мъртвия му брат.
Според ръководителя ни, гробницата е във Венеция, Италия.
Както виждате, на път сме да довършим велико дело,
започнато преди близо 2000 г.
Дели ни само една крачка.
Обикновено тогава се случва земята под краката да рухне.
Нямате представа колко сте прав.
Изникна пречка.
Ръководителят на проекта изчезна заедно с проучванията си.
Колегата му, д-р Шнайдер, няма представа къде е.
Искам вие да продължите оттук нататък.
Намерите ли човека, намирате Граала.
Говорите с погрешния Джоунс.
- Защо не се обърнете към баща ми? - Вече го сторихме.
Баща ви е този, който изчезна.
С баща ти сме приятели от години
и никога не съм те виждал така загрижен за него.
Татко? Той е човек на книгите, не на действията. Татко?
Татко?
Господи!
В какво ли се е забъркал старият глупак?
Каквото и да е то, загазил е здраво.
Днешна поща, а е отворена.
Поща...
Това е, Маркус.
"Венеция, Италия".
Какво е това?
Дневникът на татко.
Всяка следа, всяко откритие.
Пълно описание на търсенето на Светия Граал.
Това е целият му живот. Защо ми го е изпратил?
Не зная, явно някой много го иска.
Вярваш ли, Маркус?
Вярваш ли, че Граалът съществува?
Търсенето му е търсене на божественото във всеки от нас.
Но ако искаш факти, нямам.
На моята възраст съм склонен да приемам на доверие.
Кажи на Донован, че приемам билета до Венеция.
Ще му кажа, че вземаме два.
- А като пристигнем във Ве... - Д-р Шнайдер ще ви посрещне.
Апартаментът ми там е на ваше разположение.
Благодаря.
Д- р Джоунс... Късмет!
Бъдете внимателен! Не се доверявайте на никого.
НЮ ЙОРК
НЮ ФАУНДЛЕНД
АЗОРСКИ ОСТРОВИ
ЛИСАБОН
ВЕНЕЦИЯ
Венеция!
Как ще познаем д-р Шнайдер?
Не зная. Сигурно той ще ни познае.
Д- р Джоунс?
Да.
Веднага ви познах. Имате очите на баща си.
И ушите на майка си, но останалото е ваше.
Вече обсъдихме най-важните части.
- Маркус Броуди? - Същият.
- Д-р Елза Шнайдер. - Здравейте!
Последно видях баща ви в библиотеката.
Почти беше открил гробницата. Беше много развълнуван.
- Беше замаян като ученик. - Професор "Атила"?
Никога не е бил замаян, дори като ученик.
- Ще ми позволите ли? - Обикновено не го правя.
- Аз също. - Тогава може.
- Но до утре ще увехне. - Утре ще...
- Да не ви прекъсвам, но причината... - Ще ви покажа нещо.
Баща ви ме изпрати за карта на стария град.
Когато се върнах, го нямаше. Също и документите му с изключение на това.
- Римски цифри. - Това е библиотеката.
- Не прилича на библиотека. - Прилича на преустроена църква.
Напълно вярно. Вие сте на свята земя.
Тези колони са донесени като военни трофеи
след плячкосването на Византия през кръстоносните походи.
Библиотеката затваря скоро. Ще уредя да поостанем.
Маркус, тоя прозорец съм го виждал.
- Къде? - Точно тук. В дневника на татко.
- Погледни! - Виж! Римските цифри.
- Татко е надушил нещо. - Но не знаем какво значат.
Изпратил е дневника си нарочно. Нека да го пазим в тайна.
- Открихте ли нещо? - Три, седем и десет.
- Цифрите от прозореца. - Сляпа ли съм била!
Той не е търсил книга за гробницата, а самата нея.
Гробницата е тук. Каза, че преди е имало църква. Виж!
Три.
Седем. Седем.
Десет... и десет.
Къде е десетката?
Потърсете я.
Три и седем...
Три, седем и десет...
Десет! Мястото е белязано с кръстче.
- Ха така! - Не ме разочаровахте.
- Като баща си сте. - Но той се е загубил, а аз - не.
Спуснете ме!
Ще ми го пазиш ли?
Хайде!
- Езически символи от 4-5 век. - Да.
600 г. преди кръстоносните походи.
Християните прокопали собствени тунели векове по-късно.
Ако има рицар от Първия Кръстоносен поход, ще го намерим тук.
- Какво е това? - Кивотът на завета.
- Сигурен ли сте? - И още как!
Внимавайте!
Петрол! Правя един кладенец и се пенсионирам!
Запалката!
Плъхове!
Елате!
Хайде!
Трябва да е един от тези.
Забележете изработката и орнаментите.
Този е.
Намерихме го!
Погледнете!
Щампата върху щита е същата като върху плочата.
Щитът е втората следа!
Какво е това?
Отпечатъкът от плочата, направен от татко.
Точно като баща си - замаян като ученик!
Щеше да е чудесно, ако и той можеше да го види.
Нямаше да преодолее плъховете. Ненавижда ги.
Плътно до стената!
Бързо отдолу! Въздушна кухина!
- Не мърдайте оттук! - Какво?
Мисля, че намерих изход! Поемете дълбоко въздух!
Венеция!
- Луда ли сте? Не между тях! - Между тях? Да не сте луд?
- Казах да ги заобиколите! - Казахте да мина между тях!
Казах да не минавате!
Не!
- Защо искаш да ни убиеш? - Защото търсите Граала.
- И баща ми ли уби? - Не!
Къде е той?
Говори или си мъртъв! Казвай, по дяволите!
- Ако не ме пуснете, ще умрем! - Нека!
Моята душа е готова, а вашата?
- Давам ти последен шанс! - Не, д-р Джоунс, аз на вас.
Къде е баща ми?
Ако ме пуснете, ще ви кажа.
- Кой си ти? - Казвам се Казим.
Защо искаше да ме убиеш?
Тайната на Граала е опазена 1000 г.
През това време Братството на кръстовидния меч
е било готово на всичко, за да я опази.
Оставете ме на този кей.
Запитайте се защо търсите Христовия бокал?
За негова прослава... или за своя?
Не съм дошъл за бокала, а да намеря баща си.
Тогава, Бог да ви помага!
Той е в замъка Брунвалд, на австро-германската граница.
- Как е главата ти? - По-добре е, след като видях това.
Името на града е Александрета.
Рицарите от Първия Кръстоносен поход обсадили Александрета.
Градът бил разрушен.
Съвременният град Искендерун е построен върху руините му.
Помниш ли плочата? "През пустинята,
през планината, към Каньона на полумесеца."
- Къде точно? - Баща ти ще знае.
Баща ти е знаел! Направил е карта!
Сглобил я е от различни източници.
Карта без имена. На изток има град с оазис.
Знаел е, че посоката е на юг към планините, право в каньона!
Всичко освен името на града, откъдето да тръгне.
- Александрета. Сега знаем. - Да, знаем!
Кажи на Салах да те чака в Искендерун.
А ти?
Ще потърся татко.
Елза?
- Стаята ми! - Моята също.
- Какво са търсили? - Това.
Дневникът на Граала!
Бил е у вас?
- Нямали сте ми доверие! - Не ви познавах.
Поне ви позволих да се лепнете за нас.
Давате на жените цвете и те ви следват навсякъде.
- Престанете! Не се сърдите! - Не?
Не. Харесвате стила ми.
Добре, че нямам същия, иначе щяхте да сте още на кея!
Какво става тук?
За малко да бъда подпален, удавен и накълцан за храна на рибите.
Замесени сме в нещо лошо, за което татко е знаел.
Докато не се убедя, ще продължавам както си знам.
Как смеете да ме целувате!
Махнете се! Не обичам леки жени.
А аз мразя арогантни мъже.
Обичам Венеция...
ВЕНЕЦИЯ
АВСТРИЯ
ЗАЛЦБУРГ
- Какво знаете за това място? - Сем. Брюнвалд са колекционери.
- Какво смятате да правите? - Не знам. Ще измисля нещо.
- Да? - Крайно време беше!
Да не искахте да ни оставите отвън? Подгизнахме!
Хванах настинка.
- Очакват ли ви? - Не ми дръжте този тон!
Уведомете барона, че лорд Кларънс Макдоналд и асистентката му
са дошли да огледат гоблените.
- Гоблени? - Тежък случай!
Това е замък, нали? Има гоблени, нали?
Това е замък. Имаме много гоблени.
И ако вие сте шотландски лорд, то аз съм Мики Маус!
Как смее?
Нацисти! Омразни типове!
- Мисля, че е тук. - Как разбрахте?
Опасано е с жици.
Инди!
Няма страшно, това е детска игра. Сега се връщам.
Младши?
- Да, сър. - Това си ти, Младши.
Не ме наричай така!
- Какво правиш тук? - Дойдох да те спася...
Края на 14 век, династия Минг. Да ти се пръсне сърцето!
И главата! Удари ме!
Няма да си простя.
Всичко е наред.
Слава Богу!
Фалшива е!
Личи си от напречното сечение.
Не!
Трябва да се махаме оттук.
Извинявай за главата. Помислих те за един от тях.
Те влизат през вратите!
Прав си. Но от малко предпазливост не боли.
Сгреших сега, но не и като изпратих дневника.
Явно си го получил.
Да, и го използвах. Открихме входа на катакомбите.
- През библиотеката? - Да.
Знаех си!
И гроба на сър Ричард?
Намерих го.
Той там ли беше?
- Видя ли го? - Каквото беше останало.
А щита му?
Надписа върху щита?
- Александрета. - Александрета! Разбира се!
На пътя на поклонниците след Източната империя.
Младши, ти успя!
Не, татко, ти успя. След 40 години.
- Как ми се ще да бях с теб. - Имаше плъхове.
- Плъхове? - Да. От големите.
- Какво искат нацистите от теб? - Дневника ми.
Наложи се да го пратя колкото се може по-далеч.
Д- р Джоунс.
- Да? - Да?
Ще ми дадете книгата.
- Каква книга? - Дневникът е в джоба ви.
Тъпак!
Синът ми да не е такъв глупак, че да донесе дневника дотук?
Не си, нали?
Не си го донесъл, нали?
- Донесъл си го! - Може ли да го обсъдим по-късно?
- Да бях го пратил на братя Маркс! - Успокой се!
Да се успокоя? Пратих го вкъщи, за да не го докопат!
- Дойдох да те спася! - Нима?
- Кой ще спаси теб, Младши? - Казах ти...
...да не ме наричаш "Младши".
Виж какво направи!
Не мога да повярвам какво...
Елза?
Достатъчно! Хвърлете оръжието или е мъртва.
Тя е една от тях. Нацистка!
- Моля? - Повярвай ми!
- Ще я убия. - Давай!
- Не стреляй! - Не се бой, няма.
- Моля те! Прави каквото ти казва! - Не я слушай!
Достатъчно. Тя ще умре!
Чакай!
Съжалявам!
Недей!
Но трябваше да послушаш баща си.
Преобърна стаята си, а аз й се вързах.
Как разбра, че е нацистка?
Говори насън.
Аз не й вярвах. А ти защо?
Защото не ме послуша.
Донован!
Не ви ли посъветвах да не се доверявате на никого?
Подцених те, Уолтър.
Знаех, че би продал и майка си,
но не страната и душата си на изметта на човечеството.
Няколко страници липсват.
В книгата имаше карта без имена.
Посоките от непознатия град до тайнствения каньон.
- Вярно е! - Къде са страниците?
Хабите си думите. Няма да ни каже. И не е нужно.
Ясно е къде са. Дал ги е на Маркус Броуди.
Маркус? Повлякъл си го с теб? Той не е по изпитанията.
Той е лесен. Ще го намерим.
Как не! Има 2 дни преднина.
Броуди има приятели навсякъде, говори дузина езици.
Ще се разтвори и изчезне. Никога няма да го видите.
С малко късмет, Граалът е вече с него.
Някой говори ли английски? А старогръцки?
Вода? Не, рибите се любят в нея.
ИСКЕНДЕРУН
Благодаря много. Не, наистина... Благодаря.
Не, вегетарианец съм. Някой тук разбира ли ме?
- Г-н Броуди! - Какво облекчение!
Маркус Броуди!
- Къде е Инди? - В Австрия. Малко отклонение.
- Сам ли сте? - Да, но всичко е под контрол.
- Уредихте ли провизиите? - Да, но за къде тръгваме?
Ще разбереш от тази карта. Направена е от...
Добре дошли в Искендерун.
Директорът на музея ви изпраща кола.
- Ами... На вашите услуги. - Аз съм с него.
Последвайте ме, моля.
- Славата ми ме е изпреварила. - В града няма музей.
- Вашите книжа! - Книжа? Разбира се.
- Бягай! - Да.
Книжа? Ето, сега. Тъкмо го прочетох.
- Бягай! - Да.
- "Иджипшън Мейл". Бягай! - Ти ли каза...
Бягай!
Тук горе! Бързо! Намери задната врата!
Това е прекалено!
Д- р Шнайдер, трябва веднага да се върнете в Берлин.
Митинг пред Института по арийска култура.
Присъствието ви е изискано от най-високо ниво.
Благодаря. Ще се видим в Искендерун.
Предайте дневника в Райхсмузея и докладвайте за работата ни.
Без картата е непотребен.
- Нека сега да ги убия. - Не!
Ако не намерим страниците, ще ни трябват живи.
Винаги изпълнявайте заповедите й.
Не ме гледай така. И двамата искахме Граала.
Би сторил всичко, за да го имаш. Аз също.
Жалко, че мислиш така.
Беше прекрасно!
Благодаря. Наистина беше.
Д- р Шнайдер. Колата ви чака!
Така се сбогуваме по австрийски.
А така се сбогуваме по германски.
- Предпочитам австрийския начин. - И аз!
Разхлаби въжетата. Трябва да настигнем Маркус преди тях.
Каза, че имал 2 дни преднина и щял да се "разтвори".
Шегуваш ли се? Измислях си. Губил се е в собствения си музей!
Можеш ли да стигнеш джоба на сакото ми?
- Какво да търся? - Талисманът ми.
Прилича на запалка.
Прегори въжетата!
Много добре!
- Трябва да ти кажа нещо. - Не ставай сантиментален!
Подът гори. Виж!
- И столът! - Мърдай!
- Приближава масата. - Мърдай!
Маркус Броуди е заловен.
Но по-важното е, че имаме картата!
"Нареждане на Фюрера. Секретността е определяща за успеха."
"Елиминирайте американските конспиратори. "
Германия обяви война на семейство Джоунс!
- Татко? - Какво?
Давай към камината!
Май ще се развържа!
- Положението не се подобри. - Почти се освободих!
Вече е прекалено!
- Развързах се! - Отлично, момчето ми!
Хайде, татко!
Няма изход.
Трябва да има тайна врата или... коридор.
Забелязал съм, че ако седна и помисля...
...решението идва само.
Чудесно! Пак лодки!
Просто един обикновен ден за теб, нали?
Не! Дори по-спокоен!
Хайде, татко!
Какво? Няма да сме в лодка?
ВЕНЕЦИЯ - БЕРЛИН
Спри!
В грешната посока сме. Трябва да отидем в Берлин.
- Броуди е в тая посока. - Дневникът ми е в Берлин.
Той не ни е нужен. Картата е у Маркус.
В дневника има много повече от една карта.
Добре. Кажи ми!
Намерилият Граала ще се изправи пред последното изпитание.
- Какво изпитание? - Три смъртоносни механизма.
- Клопки? - Да!
Но аз намерих ключа за разгадаването им
в хрониките на Св. Анселм!
И какво откри?
Не се ли сещаш?
Записах всичко в дневника, за да не ми се налага да помня!
Половин армия е по петите ни, а ти искаш да ходим в Берлин?!
Да. Само Граалът е важен.
- А Маркус? - Той би се съгласил.
Безкористните мъченици! Господи!
Не светотатствай!
Търсенето на Граала не е археология.
То е битка със злото.
Ако попадне в ръцете на нацистите,
силите на мрака ще дойдат на власт.
Разбираш ли?
Вманиачил си се, татко. Никога не съм го разбирал.
Никога.
Нито пък мама.
Напротив! Дори твърде добре...
...за нещастие.
Скри от мен болестта си. Мога само да я жалея.
БЕРЛИН - ВЕНЕЦИЯ
Поклонници сме в страна на безбожници.
Докторе! Къде е?
- Как дойде? - Къде е? Дай го!
- Върнал си се за книгата? Защо? - Баща ми не иска да я изгорят.
Такова ли е мнението ти? Вярвам в Граала, а не в свастиката.
Броя те за враг на Граала. Кой се интересува от мнението ти?
Ти!
Достатъчно е само да стисна.
Достатъчно е само да извикам.
У мен е. Да се махаме!
АДОЛФ ХИТЛЕР
АЕРОГАРА "БЕРЛИН"
- Какво взе? - Първият полет, напускащ Германия.
Успяхме!
Когато сме във въздуха и Германия е зад нас,
ще споделя радостта ти.
Спокойно!
Билетите, моля!
Без билет!
- Билет! - Билет!
Интересно ми е да споделям приключенията ти.
Не само тях споделяме.
Безобразие! Можеш да й бъдеш... дядо!
- Човек съм като всеки друг. - Аз бях другият.
Разбира се... Минало и заминало.
Кога последно сме пили заедно?
Аз бях на млечен шейк.
За какво разговаряхме?
Не разговаряхме.
Никога.
Упрек ли долавям?
Съжалявам. Бяхме само двамата - самотен начин да отраснеш.
Ако беше като другите бащи, щеше да разбереш.
- Всъщност бях страхотен баща. - Кога?
Казвал ли съм ти кога да ядеш, спиш или учиш? Не.
Уважавах мнението ти и те научих да вярваш в себе си!
Научи ме, че съм по-маловажен от хора,
мъртви от 500 години!
Така добре го научих, че за 20 г. почти не сме говорили!
Замина, тъкмо когато стана интересен събеседник!
- Татко, как може... - Добре. Сега съм тук.
За какво искаш да разговаряме?
- Не се сещам за нищо. - Тогава защо се оплакваш?
Работа ни чака.
След Александрета ще се изправим пред три изпитания.
Първото: "Божият дъх.
Само покаялият се ще мине. "
Второто: "Божията дума. Само по стъпките на Бог ще мине. "
Третото: "Божията пътека.
Само скок от лъвската глава ще покаже стойността му. "
Какво значи това?
Не зная. Ще разберем!
Завиваме! Връщат ни в Германия.
Смятах, че ще мине повече време, докато разберат.
Хайде, татко!
- Не знаех, че можеш да пилотираш. - Да пилотирам - да...
Да кацам - не.
Ще използваш картечницата. Приготви се!
11 часа!
Какво ще стане в 11 часа?
12, 11, 10... 11 часа, огън!
Татко, удариха ли ни?
Горе-долу.
Съжалявам! Уцелиха ни!
Дръж се, кацаме!
- Добро приземяване! - Благодаря.
- Тия се опитват да ни убият. - Знам, татко!
- Случва ми се за първи път. - А на мен - постоянно.
Това е прекалено!
Доста е опасно!
По-бързо!
По-опасно от това няма накъде.
Татко!
Връща се!
Изведнъж си припомних какво казва Карл Велики.
"Нека воини са ми скалите, дървесата и птиците във небесата."
РЕПУБЛИКА ХАТАЙ
Тези страници са от дневника на проф. Джоунс
и върху тях е картата на местоположението на Граала.
Просто е в ръцете ни.
Но не желаем да кръстосваме земите ви без разрешение,
нито пък да изнесем Граала без компенсация.
Какво носите?
Скъпоценности, Ваше височество,
дар от изтъкнати немски фамилии...
Ролс-Ройс Фантом II...
4,3-литров, 30 конски сили, 6- цилиндров двигател,
с карбуратор Стромберг.
Вдига 100 км/ч за 12,5 секунди.
Харесвам дори цвета му.
Ключовете са на таблото, Ваше величество.
Ще имате камили, коне, въоръжен ескорт,
провизии, пустинни транспортьори и танкове.
Благодаря.
Нямаме време! Индиана Джоунс и баща му са избягали.
Натам сме! Разкарай тая камила!
Какво стана с Маркус?
Днес тръгнаха през пустинята. Навярно са взели и г-н Броуди.
Картата е у тях!
В тази надпревара няма сребърен медал за второто място.
- Ще си утолиш ли жаждата, Маркус? - По-скоро ще те заплюя!
Но понеже нямам слюнка...
Трябва да е на 5-6 км. Иначе излизаме извън картата.
Маркус, на крачка сме
от една от най-великите находки в историята на човечеството.
Играете си със сили, непонятни за вас.
Виждам Броуди. Изглежда добре.
Имат танк!
С 3-килограмово оръдие.
- Какво правиш? Залегни! - Татко, извън обсег сме.
- Колата беше на зетя. - Хайде!
- Не виждам никого. - Може да не е бил Джоунс.
Не. Той беше. Тук е някъде.
Прибери Броуди в танка!
В тоя пек, без транспорт, просто ги отпиши.
Наистина е Джоунс.
Кои са тия?
Има ли значение, щом Донован е зает?
Татко, стой тук, докато намерим транспорт!
- Ще взема конете. - А аз - камилите.
Не ми трябват камили!
Кой е тоя?
Божи вестител.
Чашата на живота носи вечна прокоба на неверниците.
Маркус!
"Този гений на Реставрацията... "
"... ни помогна за възкръсването. "
- Хенри! Какво търсиш тук? - Спасявам те!
Претърсете го!
Каква е тази книжка, това нещастно твое дневниче?
За нищо не става, а ти се върна в Берлин за него. Защо?
Какво криеш?
Какво пише там, което не разбираме?
Че маршируващи нещастници като вас
трябва да четат книги, а не да ги горят!
Полковник! Джоунс се измъква!
Едва ли, г-н Донован.
Не този, другият Джоунс!
Казах ти без камили, а има пет! Можеш ли да броиш?
Компенсация за колата. Баща ви и Броуди...
- Къде е баща ми? - В търбуха на металния звяр!
Татко!
Младши!
Татко!
Татко! Излизай!
- Хенри, писалката. - Какво?
Писалката е по-силна от меча.
- Виж какво направи! - На война сме!
Не ти ли казах, че ще те спася?
Татко!
- На това археология ли му викаш? - Излизай оттук!
Как се слиза от това чудо?
Къде е Маркус?
Дръж се здраво, татко!
- Баща на Инди, подай ръка! - Салах, хвани го!
Дай ми ръка!
Младши!
Инди!
Господи!
Загубих го.
Не успях да му кажа нищо.
Не бях готов, Маркус.
Трябваха ми само 5 минути.
Мислех, че съм те загубил, момче!
Аз също, сър.
Да...
Браво! Да тръгваме!
Да вървим!
Какво си седнал да почиваш? Вижда му се краят!
Каньонът на полумесеца.
Хелмут, нов доброволец!
- Не очаквах да те видя пак. - Черен гологан не се губи.
Отстъпете, д-р Шнайдер! Направете място на д-р Джоунс.
Той ще ни донесе Граала.
Невъзможно? Какво казахте? Готов ли сте да влезете в историята?
Като какъв? Нацистко чучело като вас?
Нацист? Дотам ли стига фантазията ви?
Нацистите искат да се впишат в легендата за Граала,
да завладеят света.
Нека!
Аз искам самия Граал.
Чашата на вечния живот!
Хитлер може да завладее света, но не и да го отнесе в гроба.
Ще пия за мое здраве, а той ще е изчезнал като птицата додо.
Граалът е мой! А вие ще ми го донесете.
Ако ме застреляте, не печелите нищо.
Знаете ли? Напълно сте прав!
Татко!
- Татко! - Младши!
- Не. - Върни се!
Мъртъв няма да му помогнете. Вече само Граалът може.
Време е да се запитате в какво вярвате.
"Божият дъх.
Само покаялият се ще мине. "
Покаялият се ще мине.
Покаял се ще мине.
Покаял се...
"Само покаялият се ще мине. "
Покаялият се ще мине. Покаял се?
Покаял се... покаял...
Покаялият се е смирен пред Бог.
Покаял...
Покаял се?
Покаялият се е смирен...
...коленичи пред Бог. На колене!
Преминах!
Преминахме!
- Добре е! - Не...
Второто изпитание е Божията дума.
"Само по стъпките на Бог ще мине. "
Божията дума?
Думата...
Да мине по стъпките на думата...
- Божията дума! - Хенри, опитай се да не говориш!
Божието име.
Божието име!
Йехова!
Но на латински Йехова започва с "I".
J...
Не!
Идиот!
На латински Йехова започва с "I".
I...
Е...
Н... О...
V... А.
Божията пътека.
"Само скок от лъвската глава ще покаже стойността му. "
Невъзможно! Никой не може да го прескочи!
Инди! Побързай!
Идвай бързо!
Скокът на вярата.
Трябва да повярваш, момче! Да... повярваш.
Знаех, че ще дойдеш.
- Но силите ме напускат. - Кой сте вие?
Последният от братята, които положиха клетва
да намерят Граала и да го опазят.
- Това е било преди 700 години! - Дълго чаках.
Облечен си странно за рицар.
Аз не съм точно... рицар. Какво имаш предвид?
Бях избран като най-смел и достоен.
Имах честта,
докато ме предизвикат на дуел.
Предавам го на теб...
...който ме надви.
Нямам време да обясня, но...
- Кой от всички е? - Трябва да изберете.
Но изберете мъдро.
Защото истинският Граал ще ви донесе живот,
а неистинският ще ви го отнеме.
Не съм историк. Нямам представа как изглежда. Кой е?
Нека аз избера.
Благодаря, докторе.
Да.
По-красив е, отколкото мислих.
Това несъмнено е чашата на Краля на кралете.
Вечен живот!
Какво става с мен?
Какво?
Той избра...
...погрешно.
- Няма да е от злато. - Това е чаша на дърводелец.
Има само един начин да разберем.
Ти избра мъдро.
Но Граалът не бива да напуска Големия печат.
Това е границата и цената на безсмъртието.
Свалете оръжията... моля!
Татко, стани!
Наш е! Хайде!
Елза, не мърдай!
- Наш е Инди! Твой и мой! - Не прекрачвай печата!
Рицарят предупреди да не го изнасяме.
Младши!
Елза...
Недей, Елза!
Дай другата си ръка! Не те удържам!
Не го стигам!
Дай другата си ръка!
Елза!
Младши, дай другата си ръка! Не те удържам!
Ще го стигна. Почти го стигнах!
Индиана?
Индиана...
Остави го!
Татко!
Моля те, татко.
Елза никога не е вярвала в Граала. Мислеше, че е намерила трофей.
Ти какво намери, татко?
Аз?
Просветление.
- А ти какво намери, Младши? - "Младши"? Татко...
Какво значи това "Младши"?
Така се казва - Хенри Джоунс Младши.
- Аз харесвам "Индиана". - Кучето кръстихме "Индиана"!
Ще се прибираме ли вече?
Куче? Кръстен си на куче?
Имам много скъпи спомени с това куче.
- Готови ли сте? - Да.
Инди, Хенри, следвайте ме! Зная пътя!
Бил се губил в собствения си музей, а?
След теб, Младши.
Да, сър.