Вдъхновен от действителен случай
Ню Йорк, 1962 г.
Здравей, Ню Йорк! Аз съм Боби Райдел и се радвам, че съм тук!
Благодаря, че дойдохте. Събота е, в "Копакабана"!
Ще се погрижим да имате страхотна вечер.
Специални благодарности на нашия домакин Джулс Подел.
Да започваме.
Здравей, скъпа. Това е палтото ми.
Виждаш ли тази шапка? Пази я с цената на живота си.
Беше подарък от майка ми. - Да, г-н Лоскудо.
Това е за теб. - Благодаря ви.
Джио! - Кармайн, как си приятел?
Радвам се да те видя. Благодаря, но не е необходимо.
Хайде, да вървим. Видях хлапето, Боби Райдел,
преди две години във Филаделфия. Никой не го познаваше.
Вече знаят кой е.
Дай ми шапката на Лоскудо. - Той каза...
Знам, чух. Дай ми я.
Тони "Устата"!
Смееш да ме докосваш? - Прибирай се с приятелите си.
Няма да ми казваш къде да ходя. Знаеш ли кой съм? Връщам се вътре.
Кажи на Подел, че, ако не си получа шапката, ще изгоря това място.
Заклевам се, ще се появи. - Така ли?
Кажи на дебелото еврейско копеле, че ще изгоря до основи "Копа"-та!
КОПАКАБАНА ЗАТВОРЕНО ЗА РЕМОНТ
Ще трябва пак да шофирам боклукчийски камиони.
Боже Господи!
Лоскудо е обезумял.
Днес си заработихме парите. - Помислих, че ще го убиеш.
По-добре той, отколкото аз. Какво ще правиш, докато е затворено?
Не знам. Може да отида да работя в пицарията на чичо ми.
А ти? - Ще пия два месеца подред.
Закарай ме вкъщи, Тони. - Ще се видим, Кармайн.
Не, не трябва да се случва. - Не искам да съм...
Шапката ми!
Чух, че липсва и проверих.
Исках да убия мадамата. - Не, вината не е нейна.
Кой посмя да свие шапката на Джио? - Не се тревожете. Погрижих се.
Дано да си го пребил от бой.
Ето, вземи това. Прибери ги.
Не, благодаря. За мен беше удоволствие, г-н Лоскудо.
Глупости! Вземи ги.
Няма повече да ме наричаш г-н Лоскудо. Чуваш ли?
Аз съм твоят приятел Джио.
Бронкс, НЮ ЙОРК
Добро утро. - Лека нощ.
Хайде, Роджър! Ти си! - Тихо, ще го урочасаш!
Джони, може ли малко по-силно?
Марис стана. - Да, аз също.
Какво правите тук?
Правим компания на Долорес.
Няма да спиш, докато дъщеря ми е сама с тези чернилки. Разбираш ли ме?
Не знаех кого ще изпратят. Не знаех, че ще са патладжани.
Това е работа за италианец. Срамота!
Благодаря ви, госпожо.
Хайде, Роджър. Моля те.
Ще ви изпратя. - Добре.
Трябва да се върнем в мача.
Благодаря ви. - Няма защо.
Успяхме! Успяхме! Да!
Хайде, пак! Още веднъж!
Не, Тони. Облечи се. Ще ядем.
Само така! Без 7-и мач!
...с благоволението Христово. Амин.
Кажете ни, ако има работа за Тони.
Долор, моля те. - Какво?
Какво стана? Уволниха ли те? - Не.
Не, "Копа"-та затваря за ремонт. Трябва му нещо за два месеца.
Господин големец. Харчи, харчи, харчи.
Стига, татко. Подът беше плесенясал. Трябваше да го подменим.
Веднага ще намери нещо с неговите връзки.
Той имаше страхотна работа в боклукчийската фирма.
Не трябваше да нокаутираш началника.
Той не трябваше да ме буди.
Такъв е Тони.
Казвам ти, това ще бъдат най-лесно спечелените $50.
Ще видим. - Ето ги. Здравей, Джони. Тони.
Как си, Поли? - Добре съм.
Джони каза, че си изял 48 бургери на едно ядене.
Чийзбургери. - Кажи му го, Франки.
Не го вярвам. - Не ми пука, че не вярваш.
Горман, какъв е рекордът за хотдози? - Осемнайсет, на Дебелия Поли.
Съревнование без Тони? - Какво съревнование? Бях гладен.
За половин стотачка. Който изяде най-много, печели.
С гарнитура.
Колко тежиш, по дяволите? - 120 кг.
Левият ти задник е 120 кг. - Да пукне тъщата, ако лъжа.
Добре, имаш облог. - Добре.
Побързай малко, Тони! Слончето току-що изяде 19-ия!
Хайде, давай!
Излагаш се! Излагаш сина си! Той те разбива!
Домашно ли пишеш, Ники? - Да.
Добре.
Къде беше? - При Горман.
Готвя вечеря.
Дебелият Поли заложи $50, че ще изяде повече хотдози. Животното изяде 24.
Луд ли си? Проиграл си $50?
Долорес, моля ти се...
Аз изядох 26.
Имаш голям късмет, да знаеш.
Крайният срок за наема е в понеделник.
Ще вдигнеш ли?
Да? - Тони, един доктор си търси шофьор.
Имаш ли интерес? Утре следобед ще интервюират хора. Адресът е...
...№881, 7-мо авеню, в 14:15 ч.
КАРНЕГИ ХОЛ
Извинете. - Не работим, но може да купите билет.
Не, май съм сбъркал адреса. Има ли лекарски кабинет тук?
Лекарски кабинет? - Доктор Шърли?
Адресът е правилен. Д-р Шърли живее горе, над залата.
Как сме?
Тук съм за шофьорската работа. Тони "Устата".
Нямам Тони "Устата".
Трябва да съм в списъка.
Не...
Имам Тони Валелала... - Валелонга. Да, това съм аз.
Попълнете го, докато чакате. - Какво?
Попълнете го, докато чакате. - Добре.
Седнете.
Г-н Валелонга, съжалявам, че ви оставих да чакате.
Аз съм д-р Доналд Шърли. - Тони.
Да. Моля ви, седнете.
Имате си хубаво местенце. Рогата истински ли са?
Слонски бивни, да.
Какво е това? Кътник?
Какво? - Кътник? Зъб от акула?
Или от тигър? - Подарък е.
Мислех, че отивам в кабинет. Казаха, че доктор се нуждае от шофьор.
Само това ли ви казаха? - Да.
По-сложно е. Шофирал ли сте професионално?
Да, боклукчийски камиони.
Нощем карам шефа си до вкъщи. Карам всичко.
Лимузини, аварийни коли, снегорини, всичко.
Разбирам. Някакъв друг опит? - Работил съм в много заведения.
На каква длъжност? - Какво?
С какво се занимавахте там?
Връзки с обществеността.
Първо, Тони, аз не съм доктор по медицина, а музикант.
На песни? - Да.
Предстои ми концертна обиколка на Юга.
Атлантик Сити? - Не.
Дълбокият юг. Започваме от Средния Запад, после завиваме.
Кентъки, Северна Каролина, Тенеси и делтата на Мисисипи.
Предвиждате ли трудности, работейки за чернокож мъж?
Не, не!
Вчера с жената имахме двама цветнокожи на гости.
На по една напитка.
Значи сте женен? - Да, с две деца.
Не съм убеден, че тази работа е подходяща за женен мъж.
Мадами ли ще водим?
Няма да ви има осем поредни седмици.
Без почивка до Коледа. Ще оставите семейството си за толкова дълго?
Зависи колко плащате. - $100 на седмица и квартира.
Ще бъда пределно ясен. Аз не наемам само шофьор,
а личен асистент и камериер, който да се грижи за разписанието ми.
Някой, който да пере дрехите ми и да лъска обувките ми.
Успех с това, докторе.
Тони...
Накарах студиото да ми намери подходящ човек.
Споменаха името ви многократно.
Впечатлил сте много хора с това, че се оправяте с неприятности.
Затова се обадих и попитах дали сте на разположение.
Няма проблем да пътувам с вас. Но аз не съм прислужник.
Няма да гладя ризи и да лъскам обувки.
Мога да ви карам и предпазвам от неприятности.
Защото в дълбокия юг гарантирано ще имате неприятности.
Ако искате мен, $125 на седмица.
Или наемете онзи жълтур. Да видим докъде ще стигнете.
Г-н Валелонга, благодаря ви, че се отбихте.
Здрасти, Боби. Дай ми една бира "Райнголд", леденостудена.
Г-н Тони...
Оги пита за вас.
Хайде, умирам от жажда! - Млъквай! Говоря.
Кога? - Сега, в сепарето е.
Тони "Устата".
Какво стана в "Копа"-та? Чух, че си сцепил лицето на някой.
Майки Сарон, който си ударил, е част от екипа на Чарли "Ръката".
Трябваше да си знае.
"Ръката" ме помоли да се заема. Говорих с Подел.
Разправията е била за мадама, нали? - Да.
Подобно нещо не трябва да се случва в клуба. Неприемливо е.
Затова го потушихме.
Искаш ли да припечелиш нещо допълнително? Имам работа за теб.
Какво трябва да върша?
Неща.
Оценявам го, но ще прекарам малко време със семейството.
Не бъди глупак. Ще изкараш малко пари, ще купиш нещо на красивата си съпруга.
Не, добре съм си. Имам достатъчно засега.
Давам ти $50. Ще си го получиш, ако ми платиш $60 до Нова година.
Тони...
Наред ли е всичко?
Да нямаш проблем с човката, Чарли? Гледай си собствената работа.
Хайде, какво се случи на интервюто с доктора?
Той не е истински доктор, а пианист.
Не разбирам. Защо казаха, че е доктор?
Не знам. Мисля, че е доктор по свирене на пиано.
Има такъв? - Явно, живее над "Карнеги Хол".
Трябваше да му видиш дома. Пълно е със статуи и боклуци.
Седеше на някакъв скапан трон, облечен като краля на джунглата.
Той е цветнокож?
Няма да изкараш и седмица с него. - Бих, за достатъчно пари.
Да?
Вижте...
Наистина?
Добре, изчакайте малко.
Д-р Шърли е, онзи с пианото. Иска да говори с теб.
С мен? За какво? Не.
Хайде, вземи слушалката. Говори.
Ало?
Добро утро, докторе. И на мен ми е приятно.
Да, дълго е.
Така е.
Да, сигурна съм.
Благодаря ви, че се обадихте. Дочуване.
Какво каза той? - Дали съм съгласна
с това да лиши съпруга ми от семейството си за два месеца?
Каза, че ще плати колкото си поискал.
Парите са добри. Имаме нужда от тях.
Не мога да ям по 26 хотдози на ден.
Знам.
Казах му, че съм съгласна да заминеш.
Половината от заплащането ви. Останалото, след края на турнето.
Трябва ми всяка седмица. - Ние не работим така.
Трябва ни гаранция, че ще изкарате докрай.
Защо да не изкарам докрай? Нали приех работата?
Значи няма за какво да се тревожите.
Вашата работа е да карате Дон навреме за представленията му.
Ако пропусне шоу, оставате без пари.
Нищо няма да пропусне. - Добре. Ще ви трябва това.
Това е книгата, за която говорех. Понякога ще сте в различни хотели.
Спомням си. - Не ме разочаровайте. Да тръгваме.
Това ли е новата кола? - Да, под наем от студиото.
Хубава е, нали? - Прекрасна.
Какво каза сестра ми за трите седмици? - Осем седмици.
Обзалагам се, че ще го нашамаросаш и ще се прибереш до месец.
Здравейте, момчета. Франки, Ники, елате тук.
Ще бъдете ли добри момчета? И ще слушате майка си?
Дайте ми целувка. Разчитам на вас.
Не се отдалечавайте. - Няма.
Взе ли пътните карти? - Да. Не...
От звукозаписното студио ми дадоха карти и това нещо.
"Зелена книга на негро пътешественика." - С хотелите за цветнокожи.
За пътуващи чернокожи. - Пътуващи чернокожи?
Да, ако си черен и пътуваш. - Има специална книга затова?
Явно. - Взе ли ютията?
Няма да мъкна ютия. - А панталоните?
Ще ги слагам под матрака.
Да ми пишеш при всяка възможност.
Не мога да пиша писма. - Можеш.
Не мога. Ще се изложа. - Ще ти отнеме 5 минути.
Няма да са добри. - Много по-евтино е от обаждане.
Обещай ми, че ще пишеш. - Обещавам.
Внеси това в банката. Половината ми заплащане.
Сандвичи за теб и д-р Шърли. - Благодаря.
Бъди внимателен. - Ще бъда.
Обичам те. - И аз те обичам, скъпа.
Ако закъснееш за Коледа, изобщо не се прибирай.
Който закъснее, остава без легло. - Разбрах, татко.
Здравейте, аз съм Тони. Неговият шофьор.
Ще черпите ли цигара?
Благодаря.
Вие ли сте съставът?
Олег, виолончело. - Джордж, контрабас.
Ние не сме състав, а трио. - Трио? Ясно.
Добро утро. - Добро утро.
Благодаря ти, Амит.
Прекрасно пътуване, сър.
Когато пристигнем в града, искам първо да проверите
и да се уверите, че пианото е "Стейнуей", както е по договор.
И всяка вечер да има бутилка уиски "Къти Сарк" в стаята ми.
Всяка вечер?
Ако ви потрябва помощ с това...
Няма.
И двете ръце на волана, моля.
Докторе, забелязах, че последното представление е на 23-ти декември.
В Бирмингам. Да, коледно шоу е.
Може ли да тръгнем рано на другата сутрин, за да стигнем за Бъдни вечер?
Ще видим. - Ще съм благодарен.
Бихте ли изгасил цигарата, моля? - Защо?
Не мога да дишам отзад.
Как така? Димът отива в моите дробове. Аз върша цялата работа.
Д-р Шърли
Наред ли е всичко? - Да, отлично.
Ще се видим в хотела в Питсбърг. - Направете резервация за вечеря.
После ще репетираме. - Добре.
Какво зяпаш?
Говорите немски? - Това беше руски.
Аз служих в Германия. Разбрах част от разговора ви.
Внимавайте с швабите, като змии са.
Кенеди трябваше да ги бомбардира, както и кубинските кучи синове.
Не трябва ли те да ни следват? - Те имат маршрута.
Аз не се тревожа, не се тревожете и вие.
Аз не се тревожа за нищо. Ще разберете, когато съм разтревожен.
Тони, какво ще кажете за малко тишина?
Разбира се.
Невероятно е, че го казахте. "Какво ще кажете за малко тишина?"
Съпругата ми, Долорес, ми го казва непрекъснато.
Казва го, когато се прибирам, след цял ден с децата.
Тя казва: "Тони, какво ще кажеш за малко тишина?" Точно като вас.
Невероятно е.
Как беше?
Солено.
Обмислял ли сте да станете кулинарен критик?
Не, не истински. Защо? Падат ли пари?
Използвате чудесни думи, когато описвате храна.
"Солено." Толкова е ярко, че човек може почти да го вкуси.
Казвам само, че е солено. Това си е мамене.
Всеки готвач може да го пресоли. Номерът е да е вкусно, но без сол,
само с подправки... - Трябва да тръгваме,
за да стигнем в Питсбърг за вечеря.
Когато бях в армията, познавах един от Питсбърг.
Той го наричаше Цицибърг, защото жените имат огромни гърди.
Това е абсурдно. Защо жените в Питсбърг
да имат по-големи гърди от тези в Ню Йорк?
Предполагам, че ще разберем.
Когато ме наехте, жена ми купи един от албумите ви. Този за сираците.
Сираци? - С куп деца край лагерен огън.
"Орфей." - Да.
"Орфей и подземния свят", базиран е на френска опера.
На обложката няма деца, а демони в недрата на Ада.
Без майтап? Ама че непослушни деца.
Какво правите? - Трябва да пусна една вода.
Тук? Сега? - Искате да се напикая?
Питсбърг, ПЕНСИЛВАНИЯ
Здравейте, докторе. - Добър ден.
За непредвидени разходи.
Не питайте, за да купите нещо. Запазете само квитанцията.
Кажете ми, когато намалеят. - Благодаря.
Още нещо. Ще присъстваме на много мероприятия преди и след концертите.
Ще общуваме с едни от най-богатите и образовани хора в страната.
Имам чувството, че вашият речник, колкото и чаровен да е,
се нуждае от малко финес.
Речник? В какъв смисъл?
В единствения смисъл. - Добре.
Интонацията ви, изборът ви на думи.
Имам си собствени проблеми. Няма да се тревожа за другите.
Мога да ви науча на много лесни и ефикасни техники.
Не ми трябва помощ. Ако не им харесва как говоря, да ходят да серат.
Псувните са друг проблем. - Защо ми кършите хатъра?
Защото можете повече, г-н Валелонга. Това ме навежда към друг въпрос.
Като почетен гост, ще бъда анонсиран, когато излизам на сцена. Вие също.
Скромното ми мнение е, че Валелонга ще бъде трудно за произнасяне.
Затова си мисля, че Вале ще е по-подходящо. Тони Вале.
Кратко и ясно. - Ами...
Не. Ако имат проблем с Валелонга, да ми казват Тони "Устата".
Това са изтънчени хора. Тони "Устата" може да е... прекалено земно за тях.
Значи ще е Валелонга. Всички тези класни, интелигентни и по-умни
от мен хора не могат да произнесат името ми?
Ако не им харесва, да си го заврат в задника. Ще чакам отвън.
Добър компромис.
Дами и господа, тази вечер имаме привилегията
да ви представим един велик американски творец.
Първото му обществено представление е като 3-годишен.
На 18 г. прави концертния си дебют с Бостънския симфоничен оркестър.
Има докторска степен по психология, музика и литургични изкуства.
За последните 14 месеца е дал две представления в Белия дом.
Той е истински виртуоз.
Виртуоз, от италианския.
Означава, че е много добър.
Дами и господа, посрещнете "Триото Дон Шърли".
Заровете са ваши, аз съм късметлия. - Мамиш!
Тони.
Шефът те вика. - Не ми е шеф. Аз работя за студиото.
Аз също. - Дай ни шанс да си върнем загубеното!
Съжалявам, момчета, дългът ме зове. - Дългът те зове?
Моят дълг е да си върна парите.
Търсих ви. - Съжалявам, момчетата играеха.
Кажете ми, ако ви потрябват пари. - По-забавно е да ги спечеля.
А ако бяхте загубили? - Не губя на зарове и карти.
Винаги побеждавам.
Да играете на зарове в прахта за джобни пари ви прави победител?
Какво толкова? Всички го правеха.
Те не са имали избор дали да са вътре или отвън.
Вие имахте.
Почистете коленете си, имате мръсотия по тях.
ОХАЙО
Скъпа Долорес, как си? Аз съм добре.
"Ям много добре, най-вече хамбургери."
"Така че не се тревожи, че не ям добре."
"Тази вечер видях д-р Шърли да свири на пиано."
"Той не свири като цветнокож, а като Либерачи, но по-добре."
"Мисля, че е нещо като гений. Когато го гледам в огледалото,
усещам, че винаги мисли за нещо. Вероятно така правят всички гений."
"Да си толкова умен не изглежда забавно."
"Много, много ми липсваш."
Кой е това? - Кой?
По радиото.
Литъл Ричард. - Така ли, това е Литъл Ричард?
Да. Можете ли да изсвирите нещо подобно?
Не знам, звучи доста сложно. - Така си е.
Откъде е прякорът "Уста"?
Не е "Уста", а Тони "Устата".
От дете ми е, защото говоря най-големите глупости в Бронкс.
Защо се усмихвате? - Как така?
Не ви ли гложди, че ви смятат за лъжец?
Кой е казал, че лъжа? Казах, че говоря глупости.
Каква е разликата? - Аз никога не лъжа.
Умея да карам хората да правят това, което не искат.
Като им наговарям глупости. - И се гордеете с това?
Така получих тази работа.
Я стига! Не сте чували за Чъби Чекър?
Разбира се, че съм чувал, но не съм слушал музиката му.
Харесва ми. Хубаво е. Има много мек копринен глас.
Да, страхотен е. Всички танцуват на това.
Гледайте пътя, Тони.
Знаете тази песен. - Мисля, че не.
Как може да не познавате тази музика? Арета Франклин.
Чъби Чекър, Литъл Ричард, Сам Кук. Това са вашите хора, докторе.
Искате ли нещо? Ще купя цигари. - Не, благодаря.
Благодаря, Олег.
Хубаво обръщане на гръб. Нещо ново.
Взех ви ябълка, докторе.
Преди да тръгнем, трябва да поговорим.
Така ли? - Олег ми каза, какво сте направил.
Какво? - Откраднал сте камък от магазина.
Не съм. - Видял ви е.
Не съм откраднал камък. - Прибрал сте го от земята.
Взех камък от земята. Не съм откраднал от кутия.
Защо взехте камък от земята? - Не знам.
Защото не е кражба. Обикновен камък.
Защо ви е обикновен камък? - Да го имам.
За късмет. - Късметлийски камък?
Да. - Искам да го видя.
Върнете го и платете за него.
Казах ви, че този шваба е змия. Натопи ме, без да съм виновен.
Платете и ще се почувствате по-добре. - Добре съм си.
Няма да плащам за обикновен камък, който намерих в чакъла.
Не тръгвайте, г-н Валелонга.
Върнете го.
По-добре ли сте? - Не.
Ако искате, ще ви купя камъка.
Няма нужда. Развалихте цялото удоволствие.
Хановер, ИНДИАНА
Извинете.
Аз съм със състава. - Готово е.
Това е друго пиано, нали? - Няма друго.
Не е "Стейнуей". - Какво от това?
Д-р Шърли свири само на пиано "Стейнуей", записано е в договора му.
Кой е д-р Шърли? - Д-р Шърли, "Триото Дон Шърли".
Ще свирят днес. - Има ли значение?
Да, има. Пише го в договора му.
Негрите свирят, на каквото им дадеш.
Но това е пълен боклук. Даже има боклук в него.
Извади го. - Какво каза?
Чу ме.
Слушай, имаш още 2-3 часа. Докарай чист "Стейнуей".
Колежът няма "Стейнуей". - Не е мой проблем.
Едва ли има повече от 2 бр. в Индиана. - Размърдай си задника тогава.
С кой си мислиш, че говориш, макаронаджия?
СТЕЙНУЕЙ
Скъпа Долорес, днес закусвах стек с яйца.
Съставът свири в много лъскави заведения.
Д-р Шърли и аз се разбираме добре,
но той понякога се натъжава и затова прекалява с алкохола.
Едва сега разбирам колко красива е тази страна.
Няма да повярваш колко красива е природата.
Устройва ме, че в провинцията няма никакъв трафик.
В момента ям спагети с кюфтета с вкус на кетчуп и китайска юфка.
Тръгваме на юг. Ще ти напиша друго писмо, когато пристигнем. Обичам те.
Твоят съпруг, Тони. П.П.: Целуни децата.
КЕНТЪКИ ДОБРЕ ДОШЛИ
Имате ли семейство, докторе? - Не съвсем.
Не съвсем? Или имате или нямате.
Дълга история е, Тони. - Да не би да бързаме?
Да я чуем.
Имам брат някъде.
От време навреме се виждахме, но стана трудно да поддържаме връзка.
Проклятието на музиканта.
Вечно на път, като цирков артист.
Или престъпник. Бракът също ми пострада.
Вие сте женен? - Бях. За Джуун.
Добър човек, с ужасна граматика, но нежна душа. Щеше да ви хареса.
Джуун, като майката от сериала "Ласи"?
За жалост не можех да съм едновременно съпруг и пианист.
Не съумях да се справя с двата свята.
"Кентъки Фрайд Чикън", в Кентъки!
Кога ще ни падне друга такава възможност?
Искате ли? - Не, благодаря, Тони.
Мисля, че това е най-доброто КФЧ, което някога съм имал.
Тук сигурно е по-прясно? - Не познавам друг с вашия апетит.
Взех кофа, за да има и за вас.
Никога не съм ял пържено пиле. - Кого ще будалкате?
Вашите хора обичат пържено пиле, жито, зелено зеле. И аз ги обичам.
Негрите готвачи постоянно ги готвеха в армията.
Разсъждавате много повърхностно, Тони. - Нали? Много съм добър.
Не, не сте добър, а лош.
Това, че някои негри обичат определена музика,
не означава, че и аз трябва. Нито пък ядем една и съща храна.
Ако кажете, че всички италианци обичат пица, спагети и кюфтета
аз няма да се обидя. - Не е там работата.
Вие приемате, че негрите... - Искате ли или не?
Не. - Хайде.
Не мирише ли добре? - Мирише нормално.
Предпочитам да нямам мазнина по одеялото ми.
"Мазнина по одеялото ми." Хайде, вземете си парче.
Спокойно, няма да ви убие. - Не.
Вземете го. Ще го метна назад. - Да не сте посмели.
Тогава го вземете. - Как? Имате ли чинии, прибори?
С ръце, както си му е редът. - Не мога.
Хайде, изяжте го. Аз трябва да шофирам, с двете ръце на волана.
Готово.
Не мога, Тони. - Изяще проклетото нещо.
За Бога.
Не е ли вкусно?
Изглежда...
...много нехигиенично.
На кого му дреме? Отпуснете се и му се насладете.
Баща ми казваше, каквото и да правиш, прави го на 100%.
Когато работиш, работи. Когато се смееш, смей се.
Когато ядеш, яж като за последно.
Искате ли още едно парче? Вземете гърди. Много вкусно.
Вземете. Заповядайте.
Какво да правим с кокалите?
Правим това.
Така правим.
Точно така.
Какво толкова? Катериците ще я изядат. - Вдигнете я.
Природата се грижи за Земята. - Вдигнете я.
Луисвил, КЕНТЪКИ
Не може да е това.
Тук пише: "Уютно, като в собствения ви дом."
По-скоро, като задника ми. - Това е мястото.
Квадратният куфар, моля.
Само този? - Благодаря.
Ако ви потрябва нещо, аз съм по-нагоре по улицата.
Благодаря, Тони.
Флойд, готови ли сме? - Казах ти, не мога с това рамо.
Ти и проклетото ти рамо.
Ти, с костюма, искаш ли да играеш?
Моля? - Хайде, трябва ни още един.
По-скоро не.
Прекалено изискан ли си? - Не, остави го.
Страх го е да не изцапа камериерската униформа.
Просто...
Отивам на среща с приятел.
Няма що, благодаря.
Флойд, хайде бе, човек. - Млъквай и ме остави на мира.
"Неутежнена ваканция."
"Прекрасни вечери за определени хора".
Да? - Джордж е. Ставайте.
Хайде, Тони! Побързайте!
Д-р Шърли е загазил. Излязох да пийна и влязох в един бар.
Вътре блъскаха д-р Шърли. Не исках да го оставя, но не знаех какво да правя.
Кой го е пуснал от клетката? Има и вратовръзчица.
За кого си се облякъл така?
Оставете го!
Какво е това, момчета?
Предайте ни го и си тръгваме. Няма да има проблем.
Исках само питие, Тони.
Казах ви, ще си тръгнем. Голяма работа. Хайде.
Никъде няма да ходи. Трябва ни кърпа за чиниите.
Слушайте, лайнари! Направете си услуга и го пуснете.
Веднага!
Кажи го мило.
Току-що го казах мило.
Това момче ще си получи заслуженото.
А ти... нямаш думата.
Възможно е, но каквото и да стане, ще получиш куршум в дебелата си тиква.
Той няма оръжие, Рей. Говори глупости.
А ако има?
Аз имам и със сигурност няма да позволя това в бара ми.
Пуснете черния. Пуснете го!
Хайде. Разкарайте го оттук.
Не ви искам в бара си. Вървете си.
Хайде, Джордж, вървете. - Държа ви, докторе.
Вървете си!
Да не сте се побъркал? - Не исках да ви злепоставям.
Чакайте, чакайте. - Искате ли пак да повърнете?
Добре съм. - Честно казано, не ви разбирам.
Можехте да пиете тук. Имате цяла бутилка.
Имах нужда от въздух. - Въздух?
Знаете ли къде сте? - Има ли значение мястото?
Какво? - Ако бях в бар, във вашия квартал,
разговорът щеше ли да е по-различен?
Отсега нататък няма да ходите никъде без мен. Никъде!
Ясно ли е? - Разбирам.
Коя е стаята ви? - Тони...
Какво?
Наистина ли имате оръжие?
Не, разбира се.
Докторе, къде е проклетата ви стая?
Ето там. - Там?
Трябва да си лягате. Утре имате важно шоу.
Луисвил, благодаря за топлото гостоприемство.
Благодаря.
Не бъдете мързелив, произнасяйте. - Не съм.
Бъбриви бодри бобри бодро бъбрят. - Бъбриви бодри...
Кой говори така?
Така се започва. Певците правят гласови упражнения,
а спортистите загряват преди упражнение.
Спортистите тренират, не се упражняват. Мамка му.
Дами и господа, специалният ни гост от далечния север...
Дон Шърли!
Заедно с членовете на неговото трио...
Олег Малакович, Джордж Дайър и неговия сътрудник
Тони Вале... Вале... Валелонджия.
Това е прекрасната ми съпруга Маргарет.
Ако нямате нищо против, ще откраднем Дони за малко.
Запознайте се с Дон Шърли.
Какво е това? - Сандвич със сирене "Пименто".
Да, ще го опитам.
Съжалявам, не е за мен.
През седмицата попитахме прислугата какво би искал г-н Шърли за вечеря.
Момчетата в кухнята направиха специално меню в чест на нашия гост.
Домашно приготвено пържено пиле.
Точно така. Топло сервирано.
Благодаря.
Ще се завърнем след кратка почивка.
Извинете, Дон. Чудесно се справихте. - Благодаря ви.
Тоалетната ли търсите? Нека ви помогна.
Отвън, при бора.
Предпочитам да не ходя там.
Не се занасяйте, Дон. Изглежда по-лошо, отколкото е.
От опит ли го знаете? - Не съм имал оплаквания.
Мога да използвам съоръженията в мотела ми.
Но това ще отнеме поне половин час.
Нямаме против да почакаме.
Защо да не спрем? Ще пикаете в гората. - Животните се изхождат в гората.
Ще отнеме поне 20 мин. обратно до мотела.
Първо да стигнем, за да се върна и довърша шоуто.
Това е разликата между нас. Аз нямам проблем с това.
Пределно ясно ми е.
Защо ми се сърдите? Аз не определям.
Така ли? А кой определя?
Само защото аз и те сме бели?
Много сте предубеден. Това е голям предразсъдък.
Имам повече общо с евреите, отколкото с тези селяндури.
Гледайте пътя. - Винаги го казвате,
когато не ви харесва какво казвам. - Гледайте пътя!
Не го разбирам. Защо се усмихва и се здрависва с тях?
Ако бяха опитали с мен, щях да им се изпикая на пода.
Не го правете.
Предстоят още много концерти.
Да, и какво от това?
Знаете, че сме задължени да свирим.
Разбира се. Няма да ни платят, ако не свирите. Какво намеквате?
Ще има още грозни обстоятелства. Въздържайте се.
Не ме поучавай, доносник.
Д-р Шърли можеше да остане на север да му целуват задника
за тройно заплащане, но той помоли за това.
Защо?
Какво правите, за Бога? - Пиша писмо.
Прилича на писмо за откуп.
Може ли?
"Скъпа Долорес..."
Не се пише така.
"Срещам се с най-големите хора в града."
"Хора, които използват всички възможни думи."
"Знаеш, че се оправям с тях. Мога да ги баламосвам."
Имате правописна грешка.
"Докато ти пиша, ям чипсове и започвам да ожаднявам."
"Изпрах си чорапите и ги изсуших на телевизора."
"Трябваше да взема ютията." Това е плачевно.
Какво се опитвате да кажете? - Не знам.
Знаете... че ми липсва. - Кажете го тогава.
Но по начин, който никой друг не е правил преди. И без псувни.
Нещо като... Запишете това.
Скъпа Долорес... - Чакайте, ще започна наново.
С-К-Ъ-П-А Долорес...
Мисълта за теб...
...ми напомня за красивите равнини на Айова.
Какви равнини? - Равнините.
Големите полета, които видяхме.
Да, хубави бяха. Равнини...
...както тук наричат големите полета.
Без разяснения, Тони. - Какво?
Записвай каквото казвам. - Добре.
Разстоянието, което ни дели...
...прекършва духа ми. - Много хубаво.
Времето и изживяванията без теб са без значение за мен.
Да се влюбя в теб беше най-лесното нещо.
Да се... влюбя... в теб...
Много е романтично, мамка му.
...беше най-лесното нещо, което някога съм правил.
Само ти имаш значение за мен. Осъзнавам го всеки ден от живота си.
Обикнах те, когато се запознахме, и ще те обичам до края на живота си.
Мога ли да напиша: "П.П.: Целуни децата"?
Послеслов? - Да, накрая.
Като пастирски звънец в края на "Симфония №7" на Шостакович.
Да. Добре ли е?
Идеално е, Тони.
Мейкон, ДЖОРДЖИЯ
Всички говорят за Уили Мейс през 54-та,
а той дори не беше най-добрият в Ню Йорк.
Най-добрият беше Джо Димаджио. През 36-та на втория мач от финала...
Харесва ли ви? - Това е красив костюм.
Модерен.
Той прилича на вас.
Така ли?
Откъм размер.
Около 42-ри размер е.
Защо не го премерите?
Трябва ли всеки път да носите смокинг на сцена? Променете нещо.
Да видим как ще ви стои. Имаме много време.
Връщам се след малко. - Как сте?
Мога ли да ви помогна? - Да, красивия костюм от витрината.
Имате ли 42-ри размер? - Разбира се.
Точно този. - Съблекалните са отзад.
Благодаря, ще отнеме малко. - Не бързайте, ще избера вратовръзка.
Извинете, но не ви е разрешено да го изпробвате.
Моля? - Ако го закупите предварително,
с удоволствие ще го скроим според нуждите ви.
Разбирам.
Да? Аз съм.
Г-н полицай, обадиха ми се за д-р Шърли.
Елате.
Приятелят му е тук.
Благодаря.
Дайте му кърпа, за Бога! - Адвокат ли сте?
Не. - Повикайте, защото го арестуваме.
За какво? - Хванали са го с другия.
Може ли да махнем белезниците, за да се облече и да поговорим?
Бихме могли, но няма да го направим.
Вижте... Утре сутринта изчезваме оттук.
Няма да ни видите повече. Можем ли да се разберем?
Да го пуснете, а аз да ви дам нещо от благодарност?
Подкупваш ли ни? - Не, глупости. Подарък.
От благодарност. - Като например?
Като дарение за полицията. За вас, момчета.
Каквото искате.
Харесвате ли костюми? Днес се разхождах из хубавия ви град
и видях магазин за костюми. Първокласни костюми.
Какво ще кажете, ако ви купя по един костюм? От благодарност, като дарение.
Обличате се официално и извеждате съпругите на вечеря.
Вие работите здраво, момчета. Заслужавате го.
Те не бяха прави, а вие ги възнаградихте.
Трябва да ви карам от шоу на шоу. Не би трябвало да има значение как.
Не трябваше да им плащате. - Направих каквото трябваше.
Ако се разчуе, край с кариерата ви.
Престанете с фалшивия алтруизъм и загриженост за кариерата ми, Тони.
Какво значи това? - Мислехте само за себе си,
защото знаете, че ще е за ваша сметка.
Разбира се, че не го правя за здравето си, неблагодарен кучи син.
Спасих ви задника. Покажете малко признателност.
Освен това ви казах да не ходите никъде без мен!
Реших, че ще искате това да е изключението.
Мемфис, ТЕНЕСИ
Искате ли да ви намеря малко грим за шоуто?
Не, няма нужда. - Сигурен ли сте? Ожуленото си личи.
Казах, че няма нужда. - Добре.
Тони "Устата"? - Доминик. Какво правите тук, момчета?
Изпратиха ни от Бруклин да се погрижим за някои неща.
Кой е патладжанът? - Работя за него.
Какво се е случило? Облог ли загуби?
Какво правиш, по дяволите?
Ако ти трябва работа, идваш при мен. Аз ще ти намеря.
Още тази седмица. Ще изкараш истински пари.
Куп пари.
Но аз вече изкарвам пари. - Ще ги удвоя.
Тук не е подходящо място да говорим за това.
Не виждате ли, че работя?
Ела в бара точно в осем. Ясно?
Добре, ще се видим по-късно. - Забрави за този.
Съжалявам, докторе. Приятели от Ню Йорк.
Ще вземеш ли багажа на д-р Шърли? - Добре.
Обадих се в стаята му. Ще дойде след малко.
Здравейте, докторе. - Накъде сте тръгнал?
Слизам долу да пийна нещо.
С приятеля ви, Доминик?
Преди да приемете предложението, трябва да поговорим.
Тони... Справяте се чудесно.
Затова...
Искам официално да ви предложа да сте мой мениджър.
С титлата идват и повече отговорности,
но и повишение на заплатата.
Не. Не, благодаря.
Разбрахме се за $125 на седмица и разходи.
Това е сделката ни, нали?
Никъде няма да ходя, докторе. Отивах да им кажа.
Тони...
Съжалявам за предната вечер.
Не се тревожете.
Цял живот работя в нощни клубове. Знам, че е... сложен свят.
Къде сте учил да свирите така? - Майка ми.
Майка ви, наистина?
Научи ме как да свиря на един стар клавесин.
Още щом проходих.
Пътувахме из Флорида. Давах представления в църковни зали.
Един човек, който ме беше видял да свиря,
уреди да следвам в Ленинградската консерватория.
Бях първият негър, който приемаха. - Там ли ви научиха да свирите песни?
Учих да свиря класическа музика. Брамс, Ференц Лист, Бетховен, Шопен.
Винаги съм искал да свиря само това.
Звукозаписното студио ме накара да свиря популярна музика вместо това.
Твърдяха, че публиката няма да приеме негър да свири класическа музика.
Искаха да ме превърнат в поредния цветнокож изпълнител.
Такъв, който пуши докато свири, слага чаша уиски на пианото
и след това негодува, че не е уважаван като Артур Рубинщайн.
Артур Рубинщайн не слага чаша с уиски на своето пиано.
Не знам... За мен щеше да е грешка, ако свирехте само класическа музика.
Грешка? Да свиря музиката, на която съм обучаван цял живот?
Обучаван? Да не сте тюлен? Хората обичат това, което правите.
Всеки може да звучи като Бетховен, Джо Пен или другите, които казахте.
Но вашата музика, която вие свирите...
Само вие можете това.
Благодаря ви, Тони.
Но не всеки може да свири Шопен.
Не и като мен.
Дърветата смениха своето облекло от листа
и цветовете и им се премениха в сиво и кафяво.
"Видях милиони дървета засипани от сняг, като в приказка."
Той е толкова изразителен.
Трябва да призная, че писмата му не са лоши.
По наследство е. Казват, че прапрапрадядо ни
е помагал на Да Винчи със сикстинската капела.
Искаш да кажеш Микеланджело? - Да.
Какво общо има той с писането на писма?
Казвам, че сме род на изкуството.
"Ще броя часовете, минутите и секундите до прегръдката с теб."
"Обичам те, Тони. П.П.: Целуни децата."
Джон! - Да?
Искам писмо. - Веднага щом сготвиш нещо.
Литъл Рок, АРКАНЗАС
Гледайте пътя.
Да приветстваме в Луизиана Дон Шърли и "Триото Дон Шърли"!
Батън Руж, ЛУИЗИАНА Тюпълоу, Джаксън, МИСИСИПИ
Мамицата ти, боклук такъв.
Какво прави този, по дяволите?
Кучи син.
Шофьорска книжка и документи. - Радвам се да ви видя.
Трябваше да свием встрани от главния път и се изгубихме.
Излезте от колата. - Какво направих?
Вън от колата!
Защо пътувате по този път?
Казах ви, трябваше да се отклоним и се изгубихме.
Защо карате него?
Той ми е шеф.
Той не може да излиза нощем, само до залез-слънце.
Защо?
Изкарай го и провери документите му. - Стига де, вали из ведро.
Мога да ги взема през стъклото. - Изкарай го от колата!
Хайде, излизай!
Имаш ли документи?
Как се изговаря това име?
Валелонга.
Що за име е това? - Италианско.
Сега разбирам защо го караш.
Ти си половин негър.
Горе ръцете! Веднага!
Извинете.
Извинете, господа.
Знам защо арестувахте сътрудника ми, но в какво точно обвинявате мен?
Приличате на разумни хора. Пуснете ме, за да обсъдим положението.
Стига си дрънкал, момче. Никъде няма да ходиш в скоро време.
Не можете да ме държите без причина. - Аз имам причина.
Защото си показа черния задник след залез-слънце.
Искам да говоря с адвоката си. Искам да се обадя по телефона.
Това е грубо нарушение на правата ми.
Знаете ли...
Той наистина има... права.
Дай на негъра да се обади. Доволен ли си?
Познаваш ли адвокат? Обади му се.
Както казваше майка ми: "Що за глупак си ти?"
Погледнете ги. Вижте полицая, когото ударихте. Погледнете го.
Той се забавлява с приятелите си, докато се наслаждава на кафето.
А вие къде сте? Тук с мен, без да съм направил нещо.
Аз съм този, който ще плати цената. Аз ще изпусна шоуто в Бирмингам.
И аз ще загубя много пари, ако не свирите в Бирмингам.
Струваше ли си избухването?
С насилие не се печели. Печелиш само,
когато запазиш достойнството си. Достойнството винаги надделява.
Заради вас, тази вечер не успяхме.
Не бих докосвал този матрак, докторе.
Не, сър. Не съм аз, сър.
Да, сър, той е до мен.
Да, сър. - Дай на мен.
Началник Прат е. Кой се обажда? Глупости.
Да, сър. Сега вече ви познах, губернаторе.
Не, сър, съжалявам. Разбира се, че разпознавам гласа ви.
Сър...
На кого се е обадило момчето?
И той се е обадил на вас.
Полицай беше нападнат по време на...
Не, сър. Не искам да идва Националната гвардия.
Да, губернаторе, незабавно.
Лека нощ на вас и госпожата.
Изкарай ги. - Какво?
Пусни ги. - Мутрата ме удари!
Искаш ли да останеш на работа? Прави каквото ти казвам,
когато ти кажа, по дяволите! Сега ти казвам да ги изкараш!
На кого се обадихте?
Боби Кенеди ни спаси задниците. Не е ли страхотно?
Не е страхотно. Изобщо даже. Унизително е.
Какви ги говорите? Бяхме прецакани, а сега вече не сме.
Поставих главния прокурор на САЩ в много неловко положение.
Какво от това? Затова му плащат. Каква друга работа има?
Той, заедно с брат си, се опитва да промени страната. Това му е работата.
Сега си мисли, че съм някакъв...
Обаждам се от затънтен затвор, за да опрости обвинение в нападение...
Кой прави така? Боклуците правят така.
Не трябваше да го удряте. - Не ми хареса как се държеше с вас.
Ударихте го заради това, което ви нарече.
Цял живот търпя подобни приказки, а вие не можете и една нощ.
Да не се ядосвам, защото не съм черен? Аз съм по-черен от вас.
Моля? - Не знаете нищо за вашите хора.
Какво ядат, как говорят и живеят. Дори не знаете кой е Литъл Ричард.
И това ви прави по-черен от мен?
Да можехте да се чуете, нямаше да говорите толкова.
Глупости! Аз знам точно кой съм.
Аз живея цял живот в един квартал, заедно с майка ми, баща ми, брат ми
и с жена ми и децата. Това съм аз.
Аз съм лайнарят, който трябва да мами всеки ден за препитание.
А вие, г-н големец, живеете в замък и давате концерти за богаташи.
Аз живея на улицата, а вие седите на престол. Така че,
моят свят е много по-черен от вашия.
Спрете. - Какво?
Спрете! - Няма да спирам.
Спрете колата, Тони!
Какво има? Какво правите?
Докторе...
Какво правите, по дяволите? Качете се обратно в колата.
Да, живея в замък, Тони! Сам!
Богати бели хора ми плащат да свиря, за да се почувстват изтънчени.
Но щом сляза от сцената, за тях ставам обикновен негър.
Защото това е истинската им същност. Нося това бреме сам,
защото хората ми не ме приемат. Не съм като тях.
Ако не съм достатъчно черен, или бял, или достатъчно мъж,
какъв съм тогава, Тони?
Трябва да поспя.
Добре, ще спра на следващия хотел и ще ви вмъкна в моята стая.
Не, отказвам да остана в заведение, където не съм желан.
Да, добре.
ХОТЕЛ ЗА ЦВЕТНОКОЖИ
Трябва ли да пушите навсякъде?
Не знаех, че ви дразни. Трябваше да кажете.
Не премълчавайте, докторе.
Нали знаете, че ще пристигнете по-бързо от писмото?
Да, знам. Ще й го занеса лично. Ще си спестя пощенската марка.
Добре, Тони. Дайте ми го, аз ще го поправя.
Не се обиждайте, но вече схванах как.
"Скъпа Долорес, понякога ми напомняш на къща."
"Къща с красиво осветление, където всички са щастливи."
Да, Тони. Схванал сте как.
Наистина? Благодаря.
Благодаря, че ми помогнахте с писмата, докторе.
Умеете да ги пишете. - За мен бе удоволствие, Тони.
Когато се приберете, напишете едно на брат ви.
Той знае къде съм, ако пожелае да се свърже.
Аз не бих чакал.
Светът е пълен със самотни хора,
които се страхуват да направят първата крачка.
Ще довърша това утре.
Знаете ли... Нещо ме гложди през целия път, докторе.
Цицибърг беше голямо разочарование. Аз не забелязах разлика, а вие?
Лека нощ, Тони.
Бирмингам, АЛАБАМА
Добър вечер. - Добре дошли. Заповядайте.
Добре.
Добре дошли, г-н Шърли. Аз съм Греъм Киндъл, управителят.
За мен е удоволствие. - Благодаря ви. Това е г-н Валелонга.
Приятно ми е. Да оставим колата тук, на мястото за почетния гост. Оттук.
Как беше пътуването? - Прекрасно.
Радвам се да го чуя. Коледното ни шоу е най-голямото за годината
и много сме щастливи, че разполагаме с вас.
Ако имате нужда от нещо, каквото и да било, кажете ми.
Благодаря. - Пристигнахме.
Остава час до шоуто. Някакви въпроси?
Къде е ресторантът? Направо и вдясно през фоайето.
Успех! Късмет! - Благодаря.
Имаме един час. Сигурно умирате от глад?
Вървете, ще се срещнем там.
Може ли да се присъединим?
Сядайте.
Коктейл, господа? - Не за мен.
Три шота водка.
Последното шоу. Студената война приключи. Време е за примирие.
Д-р Шърли в съблекалнята ли е? - Да, но е по-скоро половин килер.
Не знам как се примирява с тези глупости.
Преди шест години, през 1956-а,
поканиха Нат Кинг Кол да свири тук в Бирмингам.
Г-н Кол беше първият негър, поканен в заведение за бели.
Щом започва да свири, група мъже го нападат, защото свири музика за бели.
Свалят го от сцената и го пребиват от бой.
Боже Господи!
Вие ме попитахте защо го прави д-р Шърли.
Ще ви кажа. Защото не е достатъчно да си гений.
Иска се смелост, за да промениш сърцата на хората.
Благодаря. - Благодаря ви.
Наздаровя! - Данке шьон.
Добре.
Разбирам, но... - Какво става?
Този господин казва, че ми е забранено да вечерям тук.
Не разбирате, той ще свири. Той е атракцията.
Съжалявам, но това е политика на ресторанта.
Наред ли е всичко? - Не, не е наред.
Този твърди, че д-р Шърли не може да вечеря тук.
Извинете, но това са дълготрайни традиции и правила. Разбирате, нали?
Не, не разбирам.
Съжалявам. - Чакайте малко, казвате че идиотите
от състава му и хората, дошли да го гледат,
могат да вечерят тук, но звездата на шоуто, почетният гост, не може?
Опасявам се, че не. - Той трябва да вечеря.
Ще му сервираме в съблекалнята. Джон, покажи менюто.
Не, няма да ям в този склад.
Ако предпочитате, има много популярно заведение надолу по улицата.
Те ще ви нахранят с удоволствие.
Докторе, елате за малко. Само за секунда.
Може да е по-добро. Питките тук са като камък.
Да отидем и да се върнем после.
Последно шоу, малко преди финала.
Да приключваме с тези лайнари и да се прибираме.
Заповядайте, днес рибата е разкошна.
Ако не вечерям в тази зала, няма да дам представление.
Може ли да поговоря с вас?
Г-н Валануева, трябва да го вразумите. Той трябва да разбере,
че не е нищо лично. Такива са нещата тук.
Той не е оттук.
Нека бъде разумен. Имам 400 гости, които очакват представление.
А д-р Шърли очаква да вечеря. Защо не направите изключение за днес?
Нека ви разкажа една история. Чувал ли сте за "Бостън Селтикс"?
Тези момчета минаха оттук по време на турне.
Те бяха шампионите на лигата и ние с радост ги посрещнахме.
Постлахме червения килим. Знаете ли на коя маса вечеря тяхната чернилка?
Не. - И аз.
Не беше наша. Стига с глупостите. Колко ще ми струва?
$100, за да накарате момчето ви да свири?
Мислите, че можете да ме купите?
Моите уважения, но нямаше да имате тази работа, ако бяхте неподкупен.
Спрете! Тони...
Всичко е наред.
Ще свиря.
Стига да го искате.
Да се махаме оттук.
Как така ще се махате?
Къде си мислите, че отивате?
Дон, подписал сте договор. Знам, че спазвате договорите.
Имате представление. Върнете се веднага! Веднага!
Затова нямаме такива като вас, защото сте ненадеждни.
Докарах ви "Стейнуей" от Атланта.
Тони... Гладен ли сте?
Бъбриви бобри бъбрят ли?
Ченге ли си? - Приличам ли на ирландец?
Какво искаш, скъпи? - Две "Къти Сарк", чисти.
Ще пробваме специалитета ви. - Две "оранжеви торби"!
Харесахте ми одеве, докторе. Удържахте на своето.
Както казва приятелят ви, президентът.
Не питай какво да направиш за страната си.
Питай какво да направиш за себе си. Нали знаете?
За какво си се облякъл толкова официално, скъпи?
Нищо кой знае колко важно. Не трябва да се съди по дрехите.
Той е най-великият пианист в света.
Така ли е? Добър ли си?
Не се стеснявайте. Кажете й кой сте. - Не ми казвай, покажи ми.
Хайде.
Така се свири на пиано.
Хубаво беше. Бих го правил безплатно веднъж в месеца.
Бяхте невероятен. - Тони...
Ако тръгнем сега, ще успеем.
Да успеем? - За Бъдни вечер, в Ню Йорк.
Мамка му!
Никога не показвайте пачка с пари в бар.
Знаех си, че имате оръжие.
Може да се влоши, докторе.
Да, жалко че нямаме талисман да ни пази по пътя.
Защо не сложите късметлийския си камък на таблото, Тони?
Хайде, Тони, нуждаем се от помощ.
Благодаря ви. Вече се чувствам по-сигурен.
Вие сте голям гад, знаете ли?
Мамка му!
Проклети ченгета.
Какво правите тук? - Опитваме се да стигнем до Ню Йорк.
Има ли проблем, полицай? - Да.
Забелязах, че колата клони на ляво. Задната ви гума изглежда спукана.
Продължавайте, не спирайте!
Бъдете внимателни, господа. Весела Коледа!
- Благодаря ви, полицай.
Предупреждение за лошо време на Бъдни вечер. Снежни виелици
бушуват по източното крайбрежие. Най-критично е в Пенсилвания,
Северен Ню Джърси и 5-те предградия.
Пътуващите да избягват магистралата за Ню Джърси...
Стига толкова. Приключихме. Спирам на следващия мотел.
Продължавайте колкото можете. - Очите ми се затварят.
Изпадам в транс.
Мозъкът ми ще избухне.
Опитахме се, докторе. Какво да се прави?
Тони... Събудете се, Тони.
Добре ли сте? - Вкъщи сте, влизайте вътре.
Лека нощ. - Чакайте...
Качете се и се запознайте със семейството ми.
Весела Коледа, Тони!
Весела Коледа!
Вижте, Шекспир се прибра! - Татко!
Кой си ти?
Господ да те благослови, Тони.
Гладен ли си? - Умирам от глад.
Останало ли е нещо?
Добре дошли вкъщи, д-р Шърли. - Благодаря, Амит.
Оправих леглото ви. Да разопаковам ли багажа?
Не, не. Моля ви, вървете при семейството си.
Благодаря ви, сър.
Весела Коледа, сър! - Весела Коледа!
Никога не ме целуваш така.
Добре, спокойно.
Тони, добре ли си? Много си тих.
Да, просто съм изморен.
Дълго пътуване.
Свърши ли онази работа?
Благодаря. - Дължиш ми 75 кинта.
75? Чарли каза 60.
Безплатно ли го върша?
Тони, разкажи ни за пътуването. Нямаше те два месеца.
Как беше с патладжана? Ходеше ли ти по нервите?
Не го наричай така.
Добре.
Тони, трябваше да видиш как Франки се покатери на телевизора.
Снимах го. Беше много сладък и забавен.
Луда ли си? А жиците? Токът можеше да го изпържи.
Ти говориш за тостер. Как ще го хване ток от телевизора?
Не тостера, а телевизора. - Във ваната ли го носи?
Чарли? - Здрасти, Джони ме покани.
Влизай тогава. - Помниш ли Мари?
Здравей, Мари! - Чарли, ти дойде? Аз се шегувах.
И с жената?
Весела Коледа! - Весела Коледа! Каква изненада.
Това е Чарли от заложната къща. И не носи нищо. На Коледа!
Докторе!
Добре дошъл!
Слушайте всички...
Това е д-р Доналд Шърли.
Весела Коледа!
Хайде, направете място, дайте чиния на човека!
Здравейте. - Вие сигурно сте Долорес?
Добре дошли! - Весела Коледа!
Благодаря ви, че споделихте съпруга си с мен.
Благодаря ви, че му помогнахте с писмата.
ЗЕЛЕНА КНИГА
Д-р Шърли продължи да композира и записва музика с голям успех.
Игор Стравински каза за него: "Виртуозността му е божествена."
Франк "Тони Устата" се върна на работа в "Копакабана",
където стана салонен управител.
Тони и Долорес в "Копа"-та, 1960 г.
Тони "Устата" и д-р Доналд Шърли останаха приятели
до смъртта си през 2013 г., само през няколко месеца.
ПРЕВОД И СУБТИТРИ: dimi123
http://subs.sab.bz/ ®Translator's Heaven