Как изглежда Рая?
Не знам.
Като къща на полето най-вероятно.
Като онази, в която отраснахме Лайза и аз.
Помня как се криехме в овощната градина нощем.
Взирахме се в осветените прозорци, чакайки татко да заспи да се приберем.
Помниш ли, Лайза? Помниш ли?
Представях си как губи съзнание с една от любимите му цигари в ръка.
Къщата пламва, долината след нея - всичко.
Какво е усещането от първия удар, Лайза?
Превъзбудена съм, на тръни. Сякаш съм следила някого.
Някой, който е извършил нещо незаконно.
Познато ми е чувството. - Срам.
Всичко е наред, сестричке. Нормално е да се чувстваш гузна.
Лайза, чуваш ли ме? Лайза?
Чувам те.
Нещо боли ли те? - Добре съм.
Тео? - Да си беше сложил колана.
Можеш ли да се движиш? - Така мисля.
Приготви се.
Добре ли сте, господине? - Надявам се да ми простите.
Адисън? - Донеси парите.
Побързай, Лайза!
Виж дали стигаш чантата си. Вземи топли завивки.
Полицаят навярно е повикал подкрепление.
Не бива да сгафим, ясно? Взе ли парите?
Повечето.
Добре ли си? - Така мисля.
Да не се бавим.
<<< УНАКС ТИЙМ <> UNACS TEAM >>>
П Р И М А М К А Т А
Превод и субтитри: Владислав Владев и Боян Николов
Милс, хайде! Свободен си!
Затвор "Уейн" Детройт, Мичиган
Получи ли документите си? - Да, всичко ми е ясно.
Ще се видиш с вашите за празника? - Ще видим. Просто искам да изляза.
Ало?
- Татко, Джей е.
Чуваш ли ме? - Здравей, сине.
Как я караш? - Прилично.
В момента съм зает, така че ще ти дам майка ти.
Кой е?
Ало? - Аз съм, мамо.
Боже мой, миличък. Как си?
Пуснаха ме. - Моля?
Тази сутрин, за добро поведение. - Това са страхотни новини.
Ще си дойдеш ли за Деня на благодарността?
Ще бъде като едно време, както го помниш.
Ами татко?
Баща ти те обича, Джей. Просто му е трудно да го покаже.
Ако ще ти бъде по-лесно, ще излезе на лов утре.
Тогава ще си поговорим. - Трябват ми само ключове за къщата.
Нямай грижи. Ще ти ги дам. Пари трябват ли ти?
Загазил ли си? - Ще трябва да затварям.
Не виждаш ли табелата?
Дявол го взел... Джей?
Мохаук Милс... - Просто Джей.
Времето лети. - Не и за мен.
Влизай, хлапе. Тъкмо гледам запис на новото попълнение.
На времето бе наистина велик. - Друг не беше стигал дотам.
Не го заслужи. Как успя да го спечелиш?
Просто си повярвах... - Вземи го, пазех ти го.
Добре ти стои, хлапе.
Кога излезе? - Преди няколко часа.
Идваш направо тук? Поласкан съм! - Кой ме натопи, Рони?
Откъде да знам? - А защо само аз го отнесох?
Как така останахте чисти? - Задаваш много въпроси.
Разполагах с много време, за да измисля правилните.
Тук съм да си получа дължимото. - Откъде ти хрумна, че ти дължа пари?
Проклетият двубой, Рони! - Добре, ясно.
Спомни си, хлапе, беше ми като роден син.
В момента нямам много, но все нещо е.
Нещо е по-добре от нищо, нали?
Само толкова имам в момента.
Идваш и ми отправяш искания? Ти си затворник! Дори не ме докосвай!
Щеше да бъдеш невероятен губещ и да спечелиш купища пари.
Като се замисля, ти си ми длъжник!
Рони?
За Бога...
911. Какъв е спешният случай?
Ало? Свързахте се с 911.
Чувате ли ме? Не затваряйте телефона.
Ще изпратим помощ на адреса.
Откога не сме се виждали, Джей. - Бързам, човече.
Какво е станало, Джей?
Гледай къде караш!
Поканих Джей да се отбие утре.
Разбирам.
Не се дръж така, Чет. Не е никак хубаво.
Обърна гръб на семейството си.
Кой ли е това?
Здравей, Хана. - Привет, шериф Милс.
Ръцете ми вече са вързани. - Радвам се да ви видя.
Мина цяла вечност. - Погледни се само.
Превърнала си се в ослепителна дама. Досущ като майка си.
Помня как нашите ме водеха тук за Деня на благодарността.
Заедно с Джей носехме остатъците на голямото прасе, което гледахте.
Джей винаги се прехласваше... - Какво те води насам?
Изникна проблем, за който искам да ви известя.
Какъв по-точно? - Снощи е било ограбено казино.
Двама маскирани. - Пострадал ли е някой?
Рано сутринта полицай е спрял на местопроизшествие на юг оттук.
Докато пристигне подкреплението, е намерен мъртъв.
Един от заподозрените е умрял. Другият се е насочил към гората.
Правим блокади и претърсваме района, но е възможно да се измъкне,
така че известяваме всички околни. - Теренът е обширен.
Пеша не би стигнал дотук. - Температурите непрестанно падат.
Възможни са виелици. - Да измръзне от студ.
Койотите ще го открият.
Какво си се втренчил, Адисън? - Прощавай.
Няма нищо лошо да гледаш. - Не говори глупости.
Какво ти обещах в самото начало? - Че никой няма да пострада.
Искам само да запомниш, че ти не си наранила никого.
Взех решение и всичко се промени. - Как точно се промени?
Ще се разделим. Не знаят нищо за теб.
Служеше за отклоняване на вниманието. Без значение дали ти харесва планът.
Не бива да се делим! - Чуй ме.
Тръгни по този път и стигни до шосето.
Използвай ума си. Движи се на север.
Ще успеем да стигнем до Канада, но дотогава ще бъдем непознати.
Не съм твой брат. Не и докато не ти кажа друго.
Помни на какво те научих.
Не си изключвай телефона и ще се чуем довечера.
Ти си моето малко момиче. Кажи го.
Аз съм твоето малко момиче.
Браво. А сега ги вземи.
Ами ако не се обадиш? - Значи съм мъртъв.
Имате ли някакви планове за Деня на благодарността?
Обикновена вечеря. А ти? Има ли някакви новини от майка ти?
А вие? - Отдавна не сме я чували.
Приятно ми беше да ви видя. - Чао.
Отбий се утре за вечеря. - Благодаря за поканата,
но щях да попитам баща си дали не иска да бъдем заедно.
Чао.
Какво ново, Дорис? - Едно кафяво,
а остатъкът те чака в офиса ти.
Бекър? - Момчетата също.
Да има някакви писма за мен? - Още не.
Кажи ми, ако изникнат. - Ще пратим подкрепления.
Затвори проклетата врата! Обучените кучета ще дойдат вечерта,
затова ще използваме моите за момента. Използвайте радиата и умовете си.
Всеки да носи бронежилетка. Видите ли заподозрения, обадете се.
Всеки иска да се прибере за вечеря. - С тези приказки - надали.
Травис, докато чукаше жалката си съпруга сутринта,
заподозреният е убил полицай. Казваше се Алън Таунсенд.
Беше в системата от 18 години. Сега вече не е сред нас.
Добре, де. Съжалявам.
Не е шега работа, разбирате ли?
Ето какво ще направим. Травис, Брайс, Бил и аз ще търсим на запад.
Останалите четирима ще води Дени. Ще се насочите на изток към I-75.
Да действаме.
Ами аз? - Какво?
С кой отряд ще бъда? - Никой.
Моля? - Никъде няма да ходиш.
Не може да постъпиш така! - Отговорен съм за всички, мога.
Ами ако ти изскочи нещо ненадейно - като да си смениш тампона?
Не исках да те обидя. - Още сега ще го сменя, татко.
По дяволите.
Мамка му!
Добре ли сте, госпожице?
Добре ли сте?
Хайде!
За нищо не ставаш!
Тръгвай, мамка ти!
Проклет боклук!
Покойната ми съпруга ме споходи в съня ми.
Предрече, че ще дойдеш.
Едва се вижда каквото и да е. - Ще настане бялата смърт.
Какво? - Когато не виждаш дори и пред теб.
Колата ми се развали. Изгубих се.
Тукашен ли си?
Родителите ми живеят наблизо. Просто минавам да ги навестя.
Ще можеш ли да ме откараш? - Не.
Съжалявам, но не мога. Ще те оставя на следващата бензиностанция.
Като в стар филм е, не мислиш ли? - Кое точно?
Двама души в снежна буря.
Вероятно си права.
Как се казваш? - Ти как предпочиташ?
Не си ли играл тази игра като малък? Може да бъдем, когото си пожелаем.
Коя съм аз? Назови ме.
Съжалявам, но в момента... - Дай ми име.
Патриша. - Харесва ми.
Патриша. Лошото момиче.
Академията на ФБР! Минала си теста!
Гордея се с теб, скъпа.
Вече не съм толкова сигурна в избора си.
Ще станеш агент на ФБР. Ще напуснеш тази проклета дупка.
Обърни се и ме погледни в очите. Той е един проклет кучи син, Хана.
Кой? - Ти кой мислиш? Баща ти!
Не е толкова лош. Не го мисли наистина.
Трудно му е, откакто мама замина. - Случи се преди години, Хана.
Нали не мислиш да се откажеш? Защо?
За да се грижиш за него? - Само аз му останах.
Чуй ме добре, мила.
Животът си е само твой. Няма да имаш втори.
Пожелавам ти късмет. - Благодаря, че ме спаси.
Полицията беше тук. Затворили са пътя.
Шегуваш ли се? - Задава се виелица.
Снегорините ще пристигнат сутринта, така че най-добре се настанявайте.
Вероятно ще изкарате нощта тук. Аз поне съм сигурна за себе си.
Телефон има ли? - Отзад е.
Здравей, отседнала съм на едно място. Поне вечерта няма да мога да мръдна.
Срещнах един тип. Ще ме откара. Родителите му живеят до границата.
Ще го накарам да ме откара дотам.
Адресът е 207, фермата на Милс, до езерото Беър.
Ще стигнеш ли дотам? Надявам се, че си добре.
До чуване.
Да те черпя едно? - Не, благодаря.
Първото е от мен - "Виелица". Заедно със съпругата ли си тук?
С удоволствие ще пием по едно. Казвам се Патриша.
А това е съпругът ми Адисън. - Интересно име.
Така се казваше баща ми.
Отдавна ли сте женени? - Не бих казала.
Поне още я има искрата между вас. Аз съм Манди, а барът е мой.
Взех го след развода. Допреди това не идвах, но вече ми е любимо място.
Домъкни още пиячка, Манди!
Доведената ми сестра, Триша.
Приятелите може да си подбереш, но семейството - не, драга.
Ела насам! Ела при мама!
Върни се! Не!
Върни се, скъпа. - Домъкни си задника, Лиза!
Иначе лошо ти се пише!
Майка ти също ще си изпати! Утре вие ще бъдете дивечът!
Къде ще отидете? Наблизо няма пукната душа!
Малката ще измръзне! Ще ви чакам!
Да не си мръднал.
Вземай си връхната дреха и излизай.
Кой си ти? - Затвори си устата!
Бързо излизай, Лайза. - Казва се Лиза.
Прави каквото аз й кажа.
Ще си мъртъв, преди да си я докоснал.
Лиза, майка ти е навън с малката. Студено й е. Нуждаят се от помощта ти.
Заведи я на топло място. - Никъде няма да ходиш, Лиза.
Не му стиска да го направи пред теб.
Не е хубаво да види как пастрокът й бива убит.
Ще го помни за цял живот. - Искам мама.
Навън е с малката.
Чукаш жена ми? - Излизай, Лиза.
Ти ли си? Знаех си, мамка му!
Задръж, уличницата!
Вървете по дяволите!
Разкажи ми за себе си, Адисън.
Какво искаш да знаеш? - Знам ли?
С какво си изкарваш прехраната? Защо си толкова набурсучен?
Бях боксьор, само че мина доста време оттогава.
Истински боксьор?
Баща ми ме обучи още като малък. Стигнах чак до олимпийските в Пекин.
Навярно си бил много добър. - Спечелих сребърен медал.
Това той ли е? Носиш го на себе си?
Обикновено не, но днес...
Може ли?
Страхотен е. - Не е златен, но...
Невероятен е. Аз в никога в нищо не съм била добра.
Ще трябва да ми помогнеш. Вземи бебето.
Нуждае се от теб. Без теб ще умре.
Хайде.
Лиза, помогни на майка си и бебето.
Скачай при тях. Ще ви увия добре.
Ще ги стоплиш.
Гушкай ги здраво, докато аз размишлявам.
Опитвам се да си представя какво изпитваш в момента, Лиза.
Вероятно е доста объркано чувство.
Сигурно се чувстваш в пълна безопасност.
Пастрокът ти го няма. Майка ти е болна.
А ти си в гората с непознат.
Какво е станало с ръката ти?
Спречках се с един велик индиански вожд.
Отряза ми един пръст.
Уби ли го? - О, да.
А мен ще убиеш ли? - Не.
Дете си. Децата трябва да бъдат пазени.
Ангелите ме защитават.
Тогава ме мисли за ангел-закрилник.
Спуснах се в адската буря да отстраня онзи човек от живота ти.
Щом стигнеш до къщата си, какво ще правиш?
Не знам.
Нужно ми е време да остана насаме с мислите си.
Не бих го понесла на твое място. Мразя да бъда сама. Страх ме е.
Стига още да искаш, ще те откарам до границата.
Иска ми се да не беше спирал, някой друг да ме беше прибрал.
Аз да бъдех някоя друга.
Просто се преструваш, нали? - Ни най-малко.
Люби ме, Адисън.
Каква искаш да станеш като пораснеш? - Медицинска сестра.
Баба ми беше медицинска сестра. - Аз пък исках да бъда фермер.
Притежавахме плодова градина. Предимно с праскови.
Баща ми беше алкохолик. Съсипа всичко.
Като малък исках да оправя нещата...
Да бъде както трябва.
Може ли да преповия бебето? - Разбира се.
Здравей, отседнала съм на едно място. Поне вечерта няма да мога да мръдна.
Срещнах един тип. Ще ме откара. Родителите му живеят до границата.
Адресът е 207, фермата на Милс, до езерото Беър.
От теб ще излезе чудна сестра. Аз също имам по-малка сестра.
Като малка се грижех за нея също като теб.
А къде е сега? - Някъде навън.
По-добре остави сестра си намира.
Става въпрос за Ейми, дъщеря ми. Познаваш я.
Да, беше по-голяма от мен. Моля те.
Тогава знаеш, че се страхува да бъде без мъж в живота си.
Може би защото с баща й не сме...
Г-жо Уудуард, кажете ми какво стана. - Снощи не се прибра.
Трябваше да дойде в нас... С децата и съпруга си.
Той е ужасен. Познавахте ли го?
Имали сме обаждания за тяхната къща.
Вчера щеше да иска развод.
Обадихте ли й се?
Не, бяха във вилата на Боби. Там няма телефон.
Насред гората е. Ще я потърсите ли?
Да ме уверите, че всичко е наред.
Нека се почувствам майка. - Добре.
Ще се прибера до обяд, ако не преследвам някой.
Да?
Много си тих тази сутрин. Добре ли си?
Да.
Родителството не е лесно, Чет.
Ти го правиш да изглежда така. - Защото умея да се прикривам.
И винаги си добра.
В случай, че огладнееш.
Май каза, че си ги оставил?
По-добре да имам, а да не ми трябват.
Добре тогава.
Пази се.
Не ми казвай какво да правя.
Започна да става светло. Къде си?
Жив ли си? Ще усетя ако си мъртъв.
Поне така мисля.
Трябва да продължавам.
Адисън?
Всичко е... Всичко става объркано.
Онзи, за когото ти казах,
се оказа пълен идиот.
Той просто ми избяга...
Ще намеря друг начин
и ще ти се обадя.
Или ти ми се обади и кажи къде си.
Добре. Чао.
Какъв ти е проблемът? - Ще те приспя!
Разкарай се!
Какво правиш? - На какво ти прилича?
Снощи беше хубаво, но... - Какво?
Беше просто игра. - Това са глупости и го знаеш.
Така ли? Дори не знаеш името ми. - Ами кажи ми го!
От какво значение е, мога да те излъжа.
За мен е важно.
Защо го правиш?
Бил. Поръчал ли си закуска?
Стига, Травис.
Какво правиш тук, Хана? Бекър ще те обезглави.
Вики Уудуард се тревожи за дъщеря си. Вилата им е на няколко километра.
Къде е Бекър?
Замина на север да се срещне с щатската полиция.
Искаш ли да дойдем с теб? - Няма нужда.
Да, явно има.
Когато бях на 10, гледах как баща ми умря в храстите до къщата.
Стигна до двора лазейки.
Разкрещя ми се и умря.
Някой го застреля.
Знаеш ли какво направих след това?
Измих го с градинския маркуч. Сресах му косата,
стоях до него и чаках някой да ме намери.
Кой те намери?
Брат ми.
Спря маркуча и ме изведе на разходка.
Какво стана след това?
Имаше непознати у нас. Доста ченгета.
Хората се чудеха къде да ме оставят.
Баща ми беше чудовище.
Беше животно и умря като такова.
Предполага се, че трябва да съм пораснала.
Ако бях някой друг, може би щях да имам съпруг, деца.
А вместо това съм развалина.
Лайза...
Казвам се Лайза.
Аз съм Джей.
Какво има, Хана? Защо спираме?
Май това е изоставено тук?
Странно, нали? - Какво от това?
Бекър, чуваш ли ме? - Какво правиш?
Обаждам се за подкрепление. - За моторна шейна и вила?
Докато вие си приказвате, аз ще си свърша работата.
Трябва да проверим.
Добре, но няма нужда да се обаждаме на Бекър за нищо.
Ние с Брайс ще загазим. - Бекър ни каза да му се обадим.
Бекър, чуваш ли ме?
Не може да го правиш! - Кое?
Голям си задник.
Боби?
Има ли някой?
Аз съм шерифски офицер.
Ще загазим заради теб, Хана. - Знам, че е рано.
Искаме да поговорим.
Господи.
Ехо!
Брайс, махай се! Той е!
Брайс? - Ти не си ангел.
Не, не съм.
Брайс, добре ли си?
Хана, залегни!
Хайде!
Мамка му!
Добре ли си? - Не трябваше да си тук, Хана.
Дявол те взел, Травис!
Травис!
Знаеш ли, че това е първият ми снежен човек?
Шегуваш се. - Няма много сняг в Алабама.
Една нощ, като бях дете, светлините изгаснаха
и с баща ми излязохме да направим снежни човеци, като боксьори.
Двама боксьори, които се налагат.
Не исках да си лягам онази нощ.
Баща ми ме занесе в къщата.
И когато слязох от подиума в Пекин,
той беше горд с мен.
И по-късно в съблекалнята му казах, че искам да стана професионалист.
Казах му, че ако имах треньор, можех да спечеля златото.
Още те обича?
Да, предполагам...
Късметлия си.
Трябва да го видиш.
Ако ще ходя при него, искам да дойдеш с мен.
Денят на благодарността е. Стандартна процедура.
Не ти трябвам там, Джей.
Напротив.
Ами Патриша? Тя няма ли да е там? - Кой?
Не ми казвай, че няма Патриша.
Коя е тя за теб?
Не искам да говоря за нея.
Лично е.
Мисля, че ти казах доста лични неща, Джей.
Мис Декември.
Моля? - Патриша е мис Декември.
Плейбой, коледно издание.
Тя е плакат?
Гола снимка?
Хубава връзка ли имахте?
Да, много ме разбираше и не искаше много.
Беше ли й верен, Джей?
Да. Тя беше единствената ми. Никога не ме предаде.
Ей, влюбените. Пътищата са отворени.
И да отговоря, най-вероятно няма да бъде при нашите.
Добре. По-добре да стои настрана.
Хора.
Татко, мисля, че го прострелях. Май е ранен.
Носи еленово яке с кос или орел...
Май беше кос или орел... - Млъкни!
Татко! - Казах да млъкнеш!
Казах ти стоиш настрана!
Виждаш ли какво става като се месиш? Хората започват да умират.
Къде е Травис?
На полето, 16 км западно. - Мъртъв ли е?
Ако беше някое от моите момчета, щях да те ударя здраво.
Ако бях едно от тях, щеше да се гордееш с мен.
Искам всички да се разкарат. Всички. Чухте ли?
Мога да... - Всички!
Млъквайте!
Честър Милс, дано не си с обувките... - Тихо.
Как се казваш? - Джун.
Джун, свали тигана ако обичаш.
Има ли друг в къщата? - Не.
Слез и седни.
Кой може да се прибере, Джун?
Съпругът ми, Чет.
Къде е? - На лов за елени.
Ще бъде въоръжен?
С пушка.
Защо си толкова спокойна?
Паникьосваща се, няма да съм ти от полза.
Харесваш ми, Джун.
Прави каквото ти казвам, и няма да нараня никого.
Благодаря.
Нещо против да...
Ще отворите ли прозореца, моля?
Може ли да го погледна? - Да не си ми майка?
Все съм майка на някого.
Мамка му!
Ще оживееш.
Това още не е сигурно, Джун, но ти благодаря.
Не се обръщай.
Прави каквото ти кажа.
Бавно сложи ръце на тила.
За да го направя, трябва да си махна ръката от оръжието, сочещо към Джун.
Което няма да стане. - Ще те застреля, малкия.
Не мисля. - Не ме тествай, синко.
Не, има много да губи.
Сър, повярвайте ми, харесвам Джун.
Така че ви моля да отстъпите.
Мамка му.
Свали предпазителя и остави оръжието на земята.
Седни до жена си.
Съжалявам. - Няма за какво.
Чет, нали? Как беше ловът?
Когато бях дете, имахме 20-калибров "Спрингфийлд".
Ловяхме патки и миещи мечки.
Правиш ли пайове, Джун?
За Деня на благодарността, да. - Вярно.
Денят на благодарността е.
Добре ли ще е, ако избързаме и сервираме вечерята?
Хубаво ще е да хапнем.
Да не си се побъркал? - С удоволствие.
Скъпа... - Чет, трябва да ядем.
Поне всичко ще е нормално.
Благодаря, Джун. - Не на мен, Чет застреля гъската.
Благодаря, Чет.
Какво гледаш? - Нищо. Просто...
Се чудиш дали полицията те търси?
Знам как се държат хората, когато ги преследват.
Прецаках се.
Не беше моя вината, но...
Няма да се върна в затвора.
Не мога.
Безопасно ли е?
Кой е това, Джун?
Господи. Синът ни. Това е Джей.
Виж ти.
Внимавай. Стъпалата са хлъзгави.
Здравей, мамо. - Джей.
Доведох ни гост. - Джей, чуй ме.
Има мъж в къщата ни, който има оръжие.
Не прави нищо. Ще нарани баща ти.
Моля ви, просто влезте.
Татко, добре ли си? - Всичко е наред, синко.
Добър ден. Ти трябва да си Джей.
Какво искаш? - Това трябва да е жена ти.
Тя е приятелка.
Мисля, че дамата може сама да говори.
Как се казваш? - Лайза.
Хубаво име. Седнете.
И двамата. Гъската скоро трябва да е готова.
Нали, Джун? - Да.
Не знам за вас, но аз съм гладен.
Чет, заповядай.
Пийни си вино. Разкарай го от мен, че ме удря в главата.
Трябва да хапна и да поспя.
Пък и Денят на благодарността.
Тестваш ли ме, Джей?
Защото това не е добра идея.
Обажда се шериф Т. Бекър. Нуждая се от щатския криминален отдел.
И бъдете нащрек, защото се стъмва, а трябва да преследваме заподозрения.
Честит Ден на благодарността, мамо.
Ало.
Да, офисът на шерифа. Хана Бекър е на телефона.
Разбира се.
Детектив Франк Мак, детройтска полиция.
Повторете?
Познавам семейството и знам къде живеят.
Сътресение? Значи искате показанията му?
Ясно.
Ще отида там и ще ви уведомя.
Честит празник и на вас.
Господи.
Джун, казвате ли молитва на празника? - Благодарим.
Как става това?
Събираме се и казваме за какво сме благодарни.
Невероятна идея.
Нещо против да започнеш? Моля?
Благодарна съм за храната, за благодатта на Господ,
и че ме е дарил с невероятните ми мъже, съпруга и сина ми.
Добре казано.
Чет? Ти си следващ.
Благодарен съм за Джун, любовта на живота ми.
Много мило, Чет! Ами синът ти?
Какво му има?
Нека го попитаме. Джей, за какво си благодарен?
Не ти влиза в работата.
Не е в това въпроса, Джей. - Нищо няма да ти кажа.
Джей, твой ред е. - Адисън, спри.
Тези хора нищо не са ти сторили.
Внимавай какво говориш, малката. Не забравяй на кого принадлежиш.
Благодари, Джей. И кажи нещо, което го мислиш.
Мислиш, че ме е страх от теб? - Виж се. Нищо не си без оръжието.
Ами ако това е последният миг на баща ти?
Какво искаш да помни?
Джей. Моля те, скъпи.
Съжалявам, татко. Прецаках всичко.
Боят, казаха ми, че е единственият шанс за титлата.
Подведох те.
Оставих ги да ме бият.
Не заслужавам да съм на масата.
Тя е твоя, синко.
И не само ти си прецакал нещата.
Джун, отново ще кажа, че гъската беше чудесна.
Какво ще правиш? - Ще пийна още червено вино.
И ще хапна още пай. - Имах предвид с полицията?
Не знам, Чет. Тук ми е добре.
Хана е.
Хана Бекър.
Познаваме я. Тя е приятел на семейството ни.
И се отбива за празника? - Аз я поканих.
И забрави да го споменеш?
Покани я.
Не. - Направи го.
Влизай, Хана.
Здравейте. Съжалявам за прекъсването.
Не мисля, че познаваш всички... - Аз съм убиецът.
Аз съм този, когото търсите. - Съжалявам, Хана.
Не знаех какво да правя. - И аз не бих.
Дай ми колана си.
Седни.
Хайде. Джун, ще сервираш ли пай?
Тиквен или ябълков искаш? - Тиквен.
Предвид празника, изглежда нормално.
Хана, какво правиш тук. Благодаря.
Денят на благодарността е. Нямаш ли си семейство?
Тук съм заради Джей.
Много време мина. - Да.
Обади ми се детектив от Детройт. Трябва да говори с теб.
Проблем с полицията ли, Джей? Доста неудобно за вас.
Изглежда много странно. Какво се обърка?
За какво те търсят? Иска ми се да разбера.
Искам да благодаря за нещо. - За какво?
Брат ми.
Защо?
Защото, когато бяхме малки, ме защитаваше, когато аз не можех.
Той мисли, че не помня, защото бях малка, но не е така.
Звукът от оръжието, кръвта по обувките ми.
Брат ми уби дяволът.
Той ме спаси от ада, за което съм му благодарна.
И го обичам за това.
Но сега имам нужда от шанс.
Шанс в собствения си живот,
и искам благословията му.
Искам да ме остави да си тръгна.
Яж.
Яжте!
Влюбени ли сте?
Мислиш, че те обича?
Мислиш ли, че те обича?
Погледни ме!
Не я докосвай! - Сядай!
Сложи ръка на масата, за да я виждам.
Спри! - Сядай. Джун, сядай!
Върви на майната си. - Адисън, моля те.
Нека да си тръгваме. Хайде да тръгваме.
Няма как. - Аз съм момичето ти. Моля те, недей.
Чука ли я, Джей?
Мислиш, че му пука за теб? Погледни гаджето си. Погледни го!
Моля те, недей! - Погледни семейството си.
Видя ли какво направи?
Обажда се детектив Т. Бекър имам нужда от подкрепление.
Отивам до фермата на Милс, край път 55.
Предполагаемо преследване на мъж,
облечен с яке от еленова кожа с емблема на орел, вероятно ранен.
Разбрано. Тръгваме.
Не нападайте, докато подкреплението...
Татко! Холът.
Честит Ден на благодарността.
Радвам се, че успя да дойдеш.
Моля те, недей!
Не!
Джей!
Моля те.
Той ми е брат.
Обичаш ли я, Джей?
Обичаш ли я?
Да.
Адисън...
Разкарайте го оттук.
Г-жо, отдръпнете се.
Моля, отдръпнете се.
Извикайте линейка.
Хайде. Така.
Шерифът не е носел жилетка. Не е в добро състояние.
Познавате ли негов роднина?
Как изглежда Рая?
Не знам.
Като къща на полето предполагам.
Като онази, в която отраснахме Лайза и аз.
Превод и субтитри: Владислав Владев и Боян Николов
<<< УНАКС ТИЙМ <> UNACS TEAM >>>