23.976
АЛ ПАЧИНО
ШОН ПЕН
ПЕНЕЛЪПИ АН МИЛЪР
ПЪТЯТ НА КАРЛИТО
Участват още: ЛУИС ГУЗМАН
ДЖЕЙМС РЕБХОРН
ВИГО МОРТЕНСЕН
РИЧАРД ФОРОНДЖИ ДЖОУЗЕФ СИРАВО
ЕЙДРИАН ПАСДАР ХОРХЕ ПОРСЕЛ
ИНГРИД РОДЖЪРС
ДЖОН ЛЕГУИЗАМО и др.
Музика ПАТРИК ДОЙЛ
Оператор СТИВЪН БЪРЪМ
Сценарист ДЕЙВИД КЬОП
Режисьор БРАЙЪН ДЕ ПАЛМА
Ето че някой се опитва да ме прецака.
Усещам го, но не го виждам.
Не съм се паникьосал.
Усещането ми е познато, откакто ме раниха на 104-а улица.
Моля ви, само не в болницата. Тия в спешното няма да ме спасят.
Все така се случва - раняват те през нощта,
когато в болницата е дежурен само някакъв китаец стажант.
Един куп хора се суетят около мен. И за какво?
Чудно как пуерториканският ми задник оцеля досега.
Повечето от хората ми бяха очистени много отдавна.
ИЗБЯГАЙТЕ В РАЯ
Спокойно. Сърцето ми никога не се предава.
Не съм готов да се оттегля.
Тъкмо излязох от пандиза.
Застанах пред онзи съдия и му обясних откъде духа вятърът.
НЮ ЙОРК, 1975 г.
Не казвам, че щях да тръгна по друг път,
ако бях израснал с майка. В затвора все това повтарят.
Просто нямах шанс. Пълни глупости!
Когато майка ми умря,
аз вече бях едно малко подло човече, но си го знаех.
От майка си научих много за жените. - Г-н Бриганте, имаме още 56 дела.
Защо ме занимавате с това?
Г- н Бриганте е много развълнуван, тъй като бе оправдан след 5 години.
Клиентът ви нито е оправдан, нито е миропомазан!
Всичко това е стечение на обстоятелствата,
което вие използвахте.
Г- н съдия, "обстоятелствата", за които говорите,
включват незаконно подслушване и скалъпени доказателства.
След 5 несправедливо излежани години,
смятам, че той има право да говори.
Добре, г-н Бриганте, слушам ви.
С цялото уважение,
което изпитвах и сега изпитвам към съда,
мога да ви уверя,
че вече не съм онзи неуравновесен човек.
Преди да бъда изпратен в "Грийн Хейвън" и "Синг-Синг",
аз носех в себе си социалните болести на гетото.
Но престоят ми в тези институции не беше напразен!
Аз съм излекуван! Преродих се, подобно на онези от Уотъргейт.
Знам, че сте чували това и преди, но, бога ми, аз се промених!
И това не отне 30 години,
както вие предполагахте, а само 5!
Точно така, сър, пет години!
Вижте ме сега - нов човек. Прероден, с възстановени права,
човек с нов живот, които ще заеме своето място в обществото.
Благодарен съм на мнозина за това. Ето, там виждам г-н Норуок.
Благодаря ви, сър, за незаконните подслушвания.
Благодаря и на Апелативния съд, че отмени решението ви.
И искам да благодаря на Бог, който помага на онеправданите!
Не мога да повярвам! - Как можах да забравя
своя скъп близък приятел и адвокат Дейвид Клайнфелд,
който никога, ама никога досега, не ме е изоставял.
Така ли е, Дейвид? Моля те, стани за малко.
Дейвид Клайнфелд!
Г- н Бриганте, не връчваме награди.
Решението на Апелативния съд
и неправомерните действия на областния прокурор
ми налагат болезненото задължение да пусна в обществото
един доказан убиец и наркопласьор.
Не! Никога не съм бил осъждан за наркотици!
Снемам обвиненията. Затворникът е свободен. Следващият!
Ти успя!
Чувствам се победител.
Нали не се сърдиш? - Пак ще се срещнем, Бриганте!
Големи глупости наприказва вътре. - Нищо подобно.
Убеден съм във всяка дума, която изрекох!
Само че ти не го разбираш.
Аз съм свободен човек! И не само от затвора!
Най-после съм свободен!
Благодаря на Бога! Свободен съм!
Пази си енергията! Приготвил съм ти нещо за довечера!
Какво си намислил? Пак ли се хващаш с Роландо?
Казах ти, няма да се върна на улицата!
25 години работих с него! И какво спечелих? Нищо!
С кого ще танцуваш - с мен или с него?
Как така няма да се върнеш на улицата?
Какво друго можеш да правиш? - Имам си планове.
Да чуем. - Искаш да ги чуеш?
Танцувай с него, щом предпочиташ! Ела насам!
Познавам Дейв, откакто завърши право.
Беше секретар на един мастит адвокат.
Държеше щанга в колата си
и се правеше, че не го е страх от клиентите.
Но Дейвид Клайнфелд вече не се страхува.
Я се погледни! Ти успя в живота. - Благодарение на теб.
Първите ми клиенти ги прати ти. - Както казвам, привилегирован си.
Имам нещо за теб. Помниш ли Сасо?
Сасо? - Държеше аржентинския локал.
Взе под наем една фалирала дискотека.
Намерих му инвеститори, а и лично вложих 50 бона в нея.
Но Сасо си плаща хазартните дългове с пари от касата.
Трябвали му още 25 бона, иначе щял да загази.
Дискотеката си я бива. Не ми пречи, че съм вложил пари.
Стига да знам, че се управлява като хората.
Аз ли? Аз притежавах клубове, но не съм ги управлявал.
Трябва само да я постегнеш малко срещу заплата
и процент от печалбата. - Моля те, направи достатъчно.
Наречи го приятелска услуга. - Без услуги, Дейв.
Услугите убиват по-бързо от куршум.
Ти ми спаси живота.
Спаси ми живота, Дейв!
Знаеш ли какво са 30 години?
Бях мъртъв. Закопан! Някъде дълбоко в земята.
Ти ме измъкна оттам.
Така си е.
Не знам как да ти се отблагодаря. Какво да ти кажа...
Че ме обичаш. - Обичам те.
Ако не беше мъж, щях да се оженя за теб.
Не се и съмнявам.
Какво? Не можеш да разбереш.
Ще идем да се понапудрим.
Чао. - Все някой трябва...
Е, какво си намислил?
Толкова ли е тайно?
Помниш ли Клайв Бейси? Пуснаха го преди 2 години.
Замина за Бахамите - на остров Парадайс.
Започна да дава коли под наем.
Все за това си говорехме в затвора. И щом излезе, организира нещата.
Бизнесът върви много добре.
Искам да кажа, че падат пари.
Преди няколко месеца ми писа,
че ако събера 75 бона, ще мога да се включа и аз.
Ще даваш коли под наем?! - Да.
Защо се смееш?
Ще даваш коли под наем! - Разбирам от коли.
От 14-годишен ги крада.
Много смешно!
Ще ти кажа нещо.
В този бизнес едва ли някой ще тръгне да ме убива.
Откъде ще намериш пари?
Някой богат роднина може да умре и да ми завещае нещо.
Как не! - Това е мечта, Дейв.
Човек трябва да мечтае. - Така е.
Виждам, че си обмислил всичко! Пия за теб!
Ето ме отново на улицата.
Третата неделя на август. Денят на ветераните в квартала.
Това място ми напомня за старите каубойски филми.
Но вместо с плевели и крави,
тук е осеяно с брички и кучешки изпражнения.
Не познавам никой от тези младежи.
Моят квартал вече не съществува.
Тук е Долината на смъртта, Карлито.
Нали ме знаеш, с кого ли не съм бил на улицата.
Но днешните хлапета не уважават човешкия живот.
Очистват те в името на спорта.
По-добре да си беше останал в затвора.
И до Харлем вече не припарвам. Там е пълно с откачалки.
Помниш ли Виктор? - Брадатия ли?
Застреляха го пред очите на Патрик Хенри Учителя.
А Лалин, нали го знаеш? - Какво за него?
Излежава 30 години в "Атика".
Алберто, виж кой се е върнал! - Здрасти, омбре!
Уоли. - Я, виж ти!
Драго ми е да те видя. - Къде ли не те търсих, Карлито.
Как не се сетих по-рано да мина насам!
Припомняш си доброто старо време, а?
Добре че има такова. - Роландо иска да те види.
Връщам се на терена, Карлито. Ако ти потрябвам, обади се.
Благодаря, Пачанга. - Пази се.
Роландо, а? - Там е, зад ъгъла.
Гуахиро, изчакай ме тук. Няма да се бавя.
Няма проблеми. - Това да не е новият ти бодигард?
Братовчед ми. Леля ми ме покани на гости.
Съдружникът ми Карлито!
Радвам да те видя!
Докато беше в затвора,
се молех зло да застигне този, който те прати там.
Хайде, сядай.
Как си? - Не се оплаквам.
И ти изглеждаш добре. - Бизнесът си го бива.
Хероин? - Търгувам с кокаин.
Само това остана. С хероина е свършено.
Не знаеше ли? - Не.
Карлито...
Да си поговорим честно.
Лежа 5 години, а дори не спомена името ми.
Знам, че можеше да ме предадеш
и да си улесниш живота, но не го направи.
Постъпи както трябва.
Но докато беше вътре, аз забогатях.
Може би си мислиш, че съм ти длъжник?
Нищо не искам от теб.
С кого работиш? - С никого.
С никого? - Оттеглям се.
Оттегляш се? - Да.
Ти сериозно ли? - Да. Приключвам с този бизнес.
Нима Карлито Бриганте има нова религия?
Точно така. Ще уча за свещеник.
С какво се занимаваш? - С нищо особено.
Нали знаеш, още уча. - Така ли?
Обаче работя. - Сериозно? Какво?
Върша това-онова за сеньор Пабло Кабралес.
Кабралес? - Да.
От какъв дявол? Това е мръсна работа!
Стига, Карлито. Няма да правя кариера!
Аз съм само момче за поръчки!
Я, виж това! 30 бона!
Може ли да те помоля за нещо? - Казвай.
Трябва да мина да взема стоката. - Ще дойдеш ли с мен?
Стига, Гуахиро! Не ме въвличай в това.
Не се притеснявай, те са ми приятели.
Само ще влезеш с мен. Ще луднат, като видят с кого съм!
Те не ме познават! - Глупости! Ти си истинска легенда!
Моля те! - Добре, но само за 10 минути!
Майка ти ни чака за вечеря. - Няма проблеми.
Те са професионалисти. Ще стане за нула време.
Хлапето влиза в бръснарницата с 30 бона,
а след него влиза и легендата, тоест аз.
След около пет минути ще излезем на улицата
със стока за 30, 000 долара.
Достатъчно, за да ме върнат там, откъдето идвам.
Как е? - Кике, как върви?
Здрасти, Гуахиро. Кой е този? - Това е братовчед ми.
Запознай се. Карлито Бриганте. Сигурно си чувал за него.
За какво си го довел? - Спокойно. Правя му компания.
Стига, Кике, знаеш кой е Карлито! - Ето, нищо не нося.
Тъкмо излезе от Луисбърг. Беше партньор на Роландо Ривас.
А, Карлито! Чувал съм за теб!
Двамата с Роландо търгувахте с хероин, нали?
Да, по малко. - Малко ли?
Сигурно се шегуваш! Казват, че сте били най-добрите!
Извини ни, Карлито.
Господа, погрижете се за Карлито.
Ние имаме малко работа.
Хайде, хлапе.
Ще играеш ли? - Не, ще погледам.
Играем на осма топка. - Играта си я бива.
Трябва да ги преброя. - Спокойно, точно са.
Все пак ще ги преброя.
Ще загубиш. - Как не!
Какво ще кажеш за този удар? - Това е нищо!
Хайде, играй! - Спокойно, и без това ще те бия!
Ти пък какво искаш?! Марш оттук!
Това ли е тоалетната? - Да, но не работи.
Нещо е повредена. Съжалявам.
Повредена, а? - Да.
Мога да почакам.
Другия път ще е поправена.
Усили го! Обичам тази песен!
Ще играеш ли, или не? - Спокойно!
Не виждаш ли, че се приготвям?
Имаш ли огънче? - Естествено.
Осма топка, нали? - Да.
Ще ви покажа един удар. - Чакай, по средата на играта сме!
Ще ви го покажа, преди да си започнал.
Няма да ви преча.
Подреждаме топките...
Трик ли ще ни показваш? - Никакви трикове. Това е магия...
И преди да съм свършил, вече ще имате нова религия.
Кике, ела да видиш един от триковете на Карлито.
Гуахиро! Не съм свършил с броенето.
Искаш ли една бира?
Вземи си.
6 месеца го учих. - 6 месеца?!
Трябва да ми помогнеш. - Дадено.
Завърташ 12-ката отгоре.
Как е шефът ти? - Добре е, тази сутрин го видях.
Постави си пръста ето тук, точно на 12-ката.
Така ли? - Да. Гледай внимателно.
Не си ли чул новината? - Каква новина?
Тук няма бира. - Има, малко по-навътре.
С Клайв Бейси го разработихме заедно.
Сега наблюдавай деветката. Дай си щеката.
Подреди ги.
Изравнени ли са? - Мисля, че да.
Хайде, Кике, какво има? Каква новина?
Шефът ти е мъртъв, а също и ти!
Презаредих! Чухте ли?
Елате ми, копелета мръсни!
Хайде, чакам ви!
Няма ли да дойдете?!
Добре, тогава аз излизам!
Ей сега ще ви разкажа играта!
Ще ви пръсна гнилите мозъци!
Мислите се за голяма работа!
Е, сега ще видите как ще пукнете!
Готови ли сте?
Сега ще страдате!
О, Господи! Я, се погледни сега!
А каза, че са приятели, Гуахиро.
В тоя гаден бизнес няма приятели.
Сбогом, братовчеде.
Какво се е случило?
Веселбата свърши. Няколко каубоя се изпозастреляха.
Не съм си търсил белята. Тя сама ми се натресе.
И винаги е било така.
Трябва да има начин да се отърва от нея.
Минах да видя клуба на Сасо. Намира се на добро място.
Ако се стопанисва добре, ще падат пари.
Имаш 25 хиляди в аванс. - Не, ще вложа свои пари.
Твои ли? Откъде ги взе? - Видях се с Роландо.
Имаше да ми връща 25 бона.
Иначе няма да участвам, Дейв.
Много добре.
Уреди ми среща със Сасо за довечера.
Хубаво. Искам да говоря с теб за една малка услуга.
Не е кой знае какво. Трябва ми бодигард. Някой добър.
Кой те работи? Познавам ли го?
Нищо особено. Малко недоразумение.
Тогава за какво ти е бодигард? - Имай ми доверие.
По-нататък сам ще си намеря, но сега ми трябва някой спешно.
Добре, вземи Пачанга. Мой стар приятел от квартала.
Чудесно.
Добре ли си?
Очаквам много от този клуб.
Ще спечелим добри пари.
И аз очаквам много.
Щом събера 75 бона, изчезвам.
И ще даваш фордове под наем на туристите в Парадайс?
Точно така, и ще им се усмихвам широко.
Времената се менят.
Какво стана с миниполите?
Къде е марихуаната?
Сега всичко е дансинг, кокаин и танци, които не умея.
Ето пред какво се изправям след 5 загубени години!
Но някои неща не се променят. Сасо например.
Чарли, скъпи приятелю! Как си, Чарли Бриганте?
Здрасти, Сасо! - Вече всички ми викат Рон!
Рон?! - Рон - от Рейналдо.
Рон, да говорим по същество. Чувам, че въртиш добър бизнес.
Много добър. - За какво са ти пари?
На мен? - Пак залагаш, нали?
Колко си вътре?
Не знам, може би 50-60 бона.
Това ще рече 100. На кого ги дължиш?
Нали знаеш, на един-двама.
С 25 ще ги усмиря за малко,
а на теб ще дам четвърт от печалбата.
Добре, утре ще ти дам 25 хиляди в брой,
но искам да получа половината от печалбата.
Какво се опитваш да направиш? - Да ти спася задника.
Моят задник? - Да.
Дължиш пари или на Антъни, или на Учителя.
Скоро ще свършиш в багажника на някоя кола.
Ще минат седмици, преди да те намерят.
Като Ди Ди, помниш ли?
Ще отворят багажника и ще се разнесе ужасна воня.
На какво вони така?
На Сасо. Това е Сасо. Викаха му Рон.
Добре... Какво се разбираме за утре?
И ето, вече съм в клуба. Правя се на Хъмфри Богарт.
Нещата могат да загрубеят,
затова повиках Пачанга за подкрепление.
Той мисли, че ще го направя богат и се притеснява да не ме очистят.
Разбрах какво е станало с братовчед ти.
Защо не ми се обади, за да ви пазя?
Това беше преди месец!
Прати ме да се занимавам с оня Клайнбърг,
а сега ме водиш тук! - Клайнфелд!
Дано там се справяш по-добре. - Оня е фрашкан с пари.
Сейфът му е пълен със стотачки... - Стига!
Клайнфелд ми е брат! Погледни ме!
Мой брат, ясно?! - Пошегувах се!
По-добре недей! Наблюдавай бара, защото крадат!
Но там е дяволски тъмно!
Карлито! Един там казва, че не било нужно да плаща!
Покажи ми го. - Онзи там, с червения костюм.
Какво правиш? - Млъкни и ме целуни.
Извинете. Проблеми със сметката?
Разбира се, че има проблеми! Ела, бебче.
Обърни се. Бени! - Какво има?
О, по дяволите! Много съжалявам, г-н Бриганте.
Разбирате ли, Сасо ми дължи пари.
Все някак трябваше да го подсетя.
С вас още не се познаваме. Аз съм Бени Бланко от Бронкс.
Познаваш ли ме? - Вие сте Карлито Бриганте.
Най-великият! - Но аз не те знам.
И нищо не ти дължа. Сасо ти дължи, не аз.
Сега клубът е мой и има нови правила.
Тук всички плащат. Разбра ли? - Няма проблем.
Какво ти става, бе? Плати тая проклета сметка!
На сервитьора. - Размърдай се!
И поръчай шампанско - от онова френското!
Елате, седнете при нас. - Не, благодаря.
Моля ви! Донеси му стол!
А ти не гледай толкова глупаво! Знаеш ли кой е този човек?
Този човек е самият Джей Пи Морган в бизнеса с хероин.
Това за първи път го чувам. - Я стига!
Имали сте поне 1900 души на улицата.
Нещо такова. - Започвам на дребно.
И нали знаете, тепърва изграждам организация.
Проблемът е, че съм се забъркал в една каша.
Ще ми отделите ли две минути? - Друг път.
Моля ви, само две минути! - Сега не мога.
Само две минути!
Проклети хлапета!
Прехвърлят няколко унции и решават, че са върхът!
Спечелят няколко долара и искат да ги уважавам!
Дяволите да ги вземат! - Рамон!
Карлито. - Обясни ми това.
Карлито, преди малко те видях да говориш с Бени Бланко.
Точно така. С Бени Бланко от Бронкс.
Казват, че се издига. - Така ли?
Чака го бляскаво бъдеще, стига да преживее идната седмица.
Как може готин тип като теб да си няма гадже?
Сигурно защото съм работохолик.
Какво ти става? Не си ли хареса някоя тук?
Само ти ми харесваш, Стеф.
Колко прилича на Гейл!
Има същата коса, танцува по същия начин...
Срещнах Гейл година, преди да вляза в затвора.
Тя беше танцьорка, балерина.
Искаше да стане голяма звезда на Бродуей.
Мисля, че беше влюбена. Аз също.
Заклех се, че няма да разбия сърцето й,
но какво ли не се случва. Липсваш ми, Гейл.
В затвора постоянно се питаш
кого ли ще срещнеш в деня, когато те пуснат.
На втория ден, на третия... Но когато излезеш,
установяваш, че лицата на хората са се променили.
Молиш се поне едно лице
да е останало такова, каквото е в твоите спомени.
Лицето на човек, който те помни.
Лице, което те гледа както преди.
Не можех да си представя как точно той ще ми спаси живота.
Чао. - До скоро.
Не се ли познаваме? - Разкарай се!
Сещам се, ти излизаше с един тип. Как се казваше? Онзи, готиният.
Сетих се! Карлито Бриганте!
Чарли!
Здравей, Гейл!
Чарли!
Миналата година бях в една пътуваща трупа,
играх в "Песнопойката". Играех дъщерята на губернатора.
Ролята не беше главна, но беше чудесна.
Освен това участвах и в онова музикално шоу във Вегас.
Климатът е ужасен.
Бил ли си там? - Да.
Сега участваш ли в нещо? Бих дошъл да те гледам.
Не, в момента танцувам по клубовете.
Повечето ангажименти са само за една вечер.
Но ще се включа в есенната постановка.
Чудесно! Живееш така, както винаги си мечтала.
Не бих казала. Но и този живот ми харесва.
А ти? Как беше там, Чарли?
Не беше лесно.
Загубих много време. - Вече си на свобода.
О, да! На свобода съм!
Може би не е подходящо да се появявам така
след толкова много години.
Още ли ми се сърдиш?
А ти как мислиш?
Ти ме заряза!
Ще кажеш, че е било за мое добро.
Не, всъщност беше за мое добро!
Бях осъден на 30 години. Какво трябваше да направя?
Знаех, че щеше да се опиташ да ме дочакаш.
Да ме накараш да мисля непрекъснато за теб.
Представи си как седя в затвора
и постоянно се чудя къде си, какво правиш, с кого си...
Това би ме побъркало, Гейл. Би ме убило. Повярвай ми.
Най-добре беше да скъсаме...
За да излежа присъдата спокойно.
И сега какво?
Знам ли...
Вече съм свободен. Каквото и да означава това.
А какъв е този твой клуб? - Клубът не е мой.
Аз просто имам дял в него.
Опитвам се да събера достатъчно пари...
С моя късмет ще застрелят някого и ченгетата ще го затворят.
Сякаш слушам някой друг.
Наистина ли? - Никога не си говорил така.
И не съм се чувствал така.
Знаеш ли, случи ми се нещо много странно.
В Луисбърг имаше един адвокат - г- н Сийуол.
Веднъж той ми каза: "Чарли, ти се задъхваш.
Не можеш непрекъснато да спринтираш.
Все някога трябва да спреш. Ако не забавиш темпото,
един ден ще съжаляваш.
Не очаквай да се приспособиш, ще останеш без дъх".
Чарли...
Трябва да тръгвам.
Може ли да ти се обадя?
Нека аз те потърся. - Добре.
Знаеш къде съм.
Обеща да не ми разбиваш сърцето.
Знам. Съжалявам.
Ужасно съжалявам.
Лека нощ.
ЗАТВОРНИЧЕСКИ ШЛЕП ОСТРОВ РАЙКЪРС
Г- н Талялучи има свиждане с адвоката си.
Как си, Тони?
Джаксън, чупката. - Да, г-н Талялучи.
Добре изглеждаш. - Не ме карай да говоря.
Просто пиши.
555-58-88.
Това е домашният номер на сина ми Франки.
Тони... - Млъкни!
Никога не съм те харесвал.
Не защото си евреин - познавам много евреи.
А защото си лъжливо копеле.
Давам ти 1 милион за едно просто разплащане...
Казах на сина ти, че съм предал парите лично на Ники.
Ако той е решил да те закопае... - Виж тези ръце!
Само ме накарай да повиша тон
и ще ти откъсна главата като на пиле!
Нещастен измамник! За какъв ме имаш?
Ники не е видял и долар от тези пари!
Милионът ми е отишъл право в твоя джоб!
Тони, аз лично... - Не ме лъжи!
Ако още един път го направиш, ще свършиш в онази река отпред.
Като излезеш, я огледай и си представи
какво е да си там, на дъното със змиорките и раците,
които се изнизват през очните ти кухини.
Какво искаш?
Разбрах, че имаш яхта.
Ще ме измъкнеш оттук.
Цялата ми кантора работи по обжалването.
Говорих със съдията. - Не ща да чувам за обжалване!
Искам да ме измъкнеш оттук!
Аз съм адвокат. - Дал съм ти кредит от 1 милион!
Синът ми ще дойде с теб, за да те държи под око!
Нали видя онзи надзирател, който ме доведе тук?
Погрижили сме се за него, той ще нагласи нещата отвътре.
От теб се иска да дойдеш с лодката и да ме вземеш.
Тони, това не е... - Чуй ме, ти вече си бита карта.
Момчетата са ти взели мярка за шапка.
Разбираш ли?! Само натискам копчето и край.
Какво? - Г-н Норуок от прокуратурата.
Казах да не ме свързваш с никого! - Той е тук.
Г- н Клайнфелд? - Момент, моля.
Г- н Клайнфелд? - Нека влезе.
Как си, Бил? - Дейвид.
Седни. - Дано не те притеснявам.
Тъкмо щях да ти се обадя.
Имаш проблеми. Време е да се погрижиш за тях.
Виж ти...
Ето ме в клуба. Броя всеки долар.
Не само си възвърнах 25 хиляди, но спечелих и 14 отгоре.
Трябват ми още 40 бона и довиждане! Изчезвам оттук!
Още два-три месеца.
Вече броя дните.
Гледам да не се забърквам в неприятности.
Стоя далеч от очите на хората.
Карлито, Лалин е тук, в офиса. - Лалин?!
Искаш ли да го видиш? - Мислех, че ще лежи 30 години.
Измъкнал се е. - Добре ли е?
Не колкото теб, нали разбираш! - Не, не разбирам.
Лалин беше от квартала. Хубаво момче.
Преди работеше в казиното на 87-ма улица.
Беше нещо като сводник. Уреждаше мадами за клиентите си.
Ако трябва да опиша Лалин,
мога само да кажа, че беше стабилно момче.
Виж ти! - Как я караш? Хубаво местенце!
Какво се е случило? - Не ми казвай, че не си чул!
Изненадаха ме в гръб.
Когато ти се ядосат, не те галят с перо.
Искаш ли? - Не, на работа съм.
Нещо за пиене? - Защо не?
Пачанга, какво става горе? Хайде, изплюй камъчето.
Умната.
Видях мадамата, с която излизаше.
Онази от Бахамските острови, дето прилича на сестра ми.
Гейл? - Да.
Гледах я в едно шоу на 48-ма и Бродуей.
Кога беше това? - Преди две седмици.
Шоуто беше фантастично. Тя е много артистична, да знаеш.
Адски талантлива. Момичето си го бива.
48-ма и Бродуей? - Да.
Ще ти налея още едно.
Значи пак си в бизнеса, а?
Оттеглих се. Вече ти казах.
Не се занимавам с това.
Искаш да кажеш, че не си се вързал с никого?
В затвора четях. И работех по обжалването.
А ти как се измъкна?
Пачанга ми каза, че са те осъдили на 30 години.
Да, но се чупих. - Чупи ли се? Как успя?
Ами като теб - с много четене.
В затвора работех с едни умни копелета
и успях да се измъкна. - Браво!
За теб. - Най-после на свобода.
Слушай, в момента съм с едни нови хора.
Те ти вярват. Мислят, че си нещо като легенда.
В игралния бизнес ли са? - Не, от града са.
Както и да е, имат пари. При това много.
Дават по 25 бона, ако работата си струва.
Сега им трябват хора от улицата. От старата гвардия.
Стабилни като нас, а? - Да, от старата гвардия.
Какво ще кажеш? Ти и аз, както едно време.
Може да вземеш и хората си. - Казах ти, че не съм с никого.
Извън играта съм! - Я стига, не на мен тия!
Гледай ти! Така ли съкращаваш 30-те години?
Нека ти обясня. - Ще те убия, педал такъв!
Ще свършиш в реката! - Карлито, какво става?
Чакай малко, по дяволите!
Ама ти да не си доносник? Миризлив плъх!
Какво правиш? - Ще го убия това копеле!
Остави го да ме очисти! - Вън оттук!
Защо не го остави да ме пречука? Погледни ме!
Ти имаш всичко!
Искаш ли да видиш с какво се разкарвам?
С някакви идиотски пелени! Пълня гащите всеки божи ден!
Не мога да ходя! Не мога да чукам!
Разбираш ли?! Убий ме, щом искаш, мръсник такъв!
Принудиха ме. Ще ме върнат обратно.
Не виждаш ли, че съм в инвалидна количка!
Дори не беше включен! - Чуй ме.
Кой те изпраща?
Кой те праща? Отговори! - Прокурорът.
Норуок ли? - Да.
Сериозно се е захванал с теб. Казали са му, че пак търгуваш.
Кой му го е казал? - Не знам.
Откакто излязох, не съм се докосвал до тези боклуци.
Кой е бил? - Не знам! Кълна се!
Никога не бих те предал!
Щях да те предупредя. Дори не го бях включил!
Не е това, което си мислиш.
Нека! Мамка му!
Добре, направи го. Убий ме!
Няма да те убия, Лалин.
Нищо няма да ти направя.
Но те питам...
Как може да прецакваш единствените си приятели?
Отговори ми.
За мен ти си мъртъв.
Ще пратя да те изведат оттук.
Нека ти обясня...
Някой е казал на Норуок, че пак търгувам!
Влизай.
Знаеш ли кой е?
Изпрати ми човек с микрофон. - Мръсник!
И с мен се е заял, но за друго. - Аз не търгувам!
Няма да се върна в затвора!
Успокой се. Щом не търгуваш, не може да те хване.
Гадното копеле е тръгнало на риболов.
Спокойно, аз ще се погрижа за това.
А и този Лалин...
Остана съвсем сам.
Заповядайте, сър.
Ами вие? Ето.
Здравей.
Това изненада ли е? - Да, реших да те изненадам.
Едно диетично пепси.
Беше страхотна.
Благодаря. - Много! Как да кажа...
Секси? - Точно така.
Нали това е целта.
Госпожице, бяхте чудесна!
Направо невероятна! - Много ви благодаря.
Почитатели!
Какво има, Чарли? - Нищо.
Ситуацията е малко... - Коя ситуация?
Заповядайте. - Малко съм изненадан от мястото...
Спомена, че си в някакъв мюзикъл? - Да.
Мислех, че участваш в шоу на Бродуей.
Сега идвам и виждам това.
Не казвам, че има нещо лошо. - Чакай малко, аз работя тук!
Танцувам и ми плащат добре. Но не се чукам!
Недей така, Гейл! Не исках да кажа това!
Опитваш се да ме съдиш. - Не е вярно.
Моля те, не говори така... - Аз съдя ли те, Чарли?
Да поговорим за теб. Убивал ли си човек?
Извинявай.
Не биваше да се появявам без предупреждение.
Вината е моя. Извинявай.
Ще тръгвам. - Къде отиваш?
Прибирам се. - Ще се видим ли пак?
Защо пак не ме изненадаш?
Кога например?
Не мога да кажа това. - Защо?
Защото няма да е изненада.
Здрасти, Бени. - Как е?
Бени Бланко от Бронкс! - Как си, дебелако?
Къде са парите? - Какви пари?
На ударен ли ще ми се правиш?
Шегуваш ли се? - Да. Къде е Стефи?
Стефи ли? - Повикай я. Скучно ми е.
Руди! Къде е Стефи?
Беше някъде тук. - Намери я веднага!
Мили боже!
След това роди 6 деца!
Г- н Бриганте, има проблем с г-н Клайнфелд.
Какъв проблем? - Той е в тоалетната със Стефи!
Много се радвам за него. Значи няма проблем.
Но сега тя е с Бени Бланко! - С кого?
Нали се сещате, Бени Бланко от Бронкс!
Нещастникът от онзи ден. - Не ми говори за този боклук!
Той е там. Ще стане лошо.
Къде е? - Ето там.
Спокойно, всичко е наред.
Кажи ми как да постъпя.
Карлито, къде си крил този мъж? Знаеш ли колко е секси?
Същински жребец! - И е по-бърз от куршум!
Да, но си има мерцедес. И лична яхта, представи си!
Карлито, г-н Бени Бланко каза, че няма проблем.
Той ще ви изпрати бутилка шампанско,
а вие му пратете Стефи, като приключите.
Какво да правя? - Спокойно. Днес Стефи е с Дейв.
Но Бени каза... - Да върви по дяволите!
Това е от Бени Бланко. - Върни му го.
Върви!
Моля те, Чарли, не може така.
Бени Бланко е много щедър клиент. - Той е дребна риба.
Какво ти става? Защо се държиш така?
Не бива да мразиш това момче.
Преди 20 години и ти беше същият. - Не е вярно!
За втори път ми отказвате питие. Шампанското ми ли не харесвате?
Възможно е.
Може би не ме помните, аз съм Бени...
Може би не ми пука!
Може би забравям незначителните неща.
Кой си ти, че да те помня? Мислиш, че си като мен?
Е, не си като мен! Ти си един боклук!
Бил съм с много хора!
С важни хора. А ти с кого си бил?
С някакви нещастни, дребни джебчии и други подобни тъпаци.
По-добре върви да свиеш нечие портмоне. Разкарай се оттук!
Проблемът е, че Стефи не знае къде й е мястото.
Мястото й е точно тук. - Тя прави ужасна грешка!
Ще му видя сметката! - Дейв!
Ще му пръсна главата! - Прибери пистолета!
Хареса ли ти? - Хайде, мърдайте!
Как се чувстваш сега? - Мамка ти!
Махни си ръцете от мен!
Изведете ги.
Ти остани тук!
Карлито, май стана някакво недоразумение.
Само по-спокойно... - Спрете!
Слушай сега, Бени Бланко от Бронкс.
Стефи е една от мадамите от моя клуб.
И ако още веднъж те видя тук, си мъртъв!
С теб е свършено. Ти си вече в историята, да знаеш!
По-добре ме убий сега, защото видя ля те пак, си пътник.
Майната ти!
Изкарайте го през задния вход.
Хей, Бени! Какво става? - Изхвърлете го на улицата.
Лош ход!
Изглежда старите рефлекси се завръщат.
Знам какво следва. Трябва да пречукам Бени.
Ако не го направя, ще тръгнат приказки,
че Карлито се е размекнал.
Че вече не е същият, че затворът го е пречупил.
Защото Улицата гледа. Следи всеки твой ход.
Стига, престанете!
Майната ти! - Нека го пречукам.
Ще го хвърлим от кея. - Да ти го начукам!
На една пресечка е оттук.
Ще се позабавляваме като едно време.
Пуснете го. - Какво?!
Преди нямаше да ми мигне окото, но вече съм друг човек.
Не искам да наранявам никого, дори да се налага.
Искам да събера 75 бона и да се махна оттук.
Пуснете го!
Кажи ми, че лежи в ковчег. Какво стана?
Нещо, което не биваше да става. Дай ми пистолета.
Какво?! - Дай си пистолета!
Откога си толкова отворен? Ще си намериш майстора!
И сам мога да се грижа за себе си.
Да не мислиш, че съм някой от ония задръстени юристи?
Дейв, ще вземеш да го размахаш пред неподходящ човек,
ще ти го вземе и за нула време ще ти види сметката!
Дай ми пистолета.
Знам, че ме обичаш, но се тревожиш напразно.
В събота ще има купон във вилата ми.
Искам да дойдеш. Трябва да говоря с теб.
Защо не ми кажеш сега?
Ще говорим в събота. Там е по-спокойно.
Стефи!
Защо го бутна в басейна?
И кажи на приятелите си да не ми обръщат масите!
Защо си се усамотил, Карлито?
Седя си. - Голям особняк си.
Нито веднъж не се опита да ме изчукаш,
а се забърка в такива неприятности заради мен.
Нали сега си с Дейв! - Той много смърка и е като заек.
За какво си говорите? - За чукане.
Вместо да си говориш за чукане, се погрижи за приятелите си!
Виж какво става там! Дръж се като домакиня!
Мамка му! Хей, Луи!
Какво сте се награбили пред всички! Разваляте апетита на хората!
По-спокойно, Дейв. - Що за възпитание е това!
Ако толкова искаш да се чукаш, заведи я в спалнята!
Досадници!
Какво става, Дейв?
Искам да те помоля за нещо. - Слушам те.
Трябва да ми помогнеш да измъкна Тони Талялучи от затвора.
Ти да не откачи?
Въобразил си е, че съм му прибрал един милион долара.
Този човек се е побъркал! Превърнал се е в параноик!
Дейв...
Осъзнаваш ли какво ми казваш?
Ако не, ще ме очисти.
И трябва да проникнеш в затвора? - Не. За луд ли ме мислиш?
Ще се измъкне по вода.
Ще плува ли? - Да.
Ще се удави.
С теб ще го чакаме.
С онова там.
Един от надзирателите ще го изведе.
Познавам канала като пръстите на ръката си.
Ще пресечем залива Литъл Нек, Тони ще бъде в северния край.
Ще ни чака до шамандурата, на 100 м от брега.
Всичко ще приключи за не повече от половин час.
И Тони ще скочи от шлепа
и ще преплува 100 м до шамандура в Ийст Ривър?
Няма начин! Ще се удави!
Това си е негова работа. Няма смисъл да спорим.
Трябва да го направя. И те моля да ми помогнеш.
Дейв, ти си адвокат.
Какво става с теб?
Не знам...
Толкова съм притеснен, че дори не мога да мисля.
Попаднал съм в някаква невъзможна ситуация!
Като го измъкна оттам,
нищо чудно неговите хора да са ми подготвили изненада.
За каква изненада говориш?
Кажи ми. - Може да ми видят сметката.
Загазил съм.
И ти си единственият човек, на когото вярвам.
Ще ти дам 50, 000, само ела.
Дейв... ако приема, няма да е заради парите.
Приемаш ли?
И кога? - Не знам. Синът му ще каже.
Добре де, ще ти помогна.
Благодаря ти.
Изненада!
Бях заспала.
Може ли да вляза?
Нося ти чийзкейк.
Не обичам чийзкейк.
Ако не искаше да ме пуснеш, защо отвори входната врата?
Не, Чарли.
Какво да направя?
Какво ли?
Може например да скъсаш веригата.
Да ме гониш из апартамента.
Да ме съблечеш...
И да ме любиш на пода.
Стар съм за тези неща.
Колко жалко!
Тогава сам измисли как ще влезеш.
Чарли...
Къде е чийзкейкът?
Може ли един личен въпрос?
Питай.
Убивал ли си човек?
Извинявай. Не исках...
Знаеш ли, не е толкова просто.
Много ми е трудно да ти отговоря. - Няма нищо. Не ми отговаряй.
Когато бях малък, в източен Харлем,
италианците не пускаха пуерториканците
на изток от Парк Авеню.
Черните пък не ни искаха на запад от Пето Авеню.
Оставаше ограничено поле за действие.
Ако ти се прииска да си поиграеш с патиците в Сентрал парк,
просто нямаш късмет. Но ти въпреки всичко отиваш.
Един ден отидох в Сентрал парк, до езерото.
Но онези ме сгащиха. За нула време ме бяха наобиколили.
Кръвта ми кипна, извадих нож. "Елате насам, копелета мръсни!"
А те: "Ти беше дотук, приятел!" И вадят тежката артилерия.
Самоделки - дърпаш предпазителя, топчето се намества и бум!
Уцелят ли те в главата, става лошо.
Това беше последният подобен случай.
След това и аз се носех с пищов. Вярно е, че много хора си отидоха.
Но не мисли, че човек решава да стане такъв.
Правиш каквото трябва, за да оцелееш.
И един ден...
се озоваваш там, където си.
С всеки е така. С всеки.
Вече ще давам коли под наем.
Защо всички ми се смеят? Мечтая си за това!
Знам, извинявай. - Имала ли си мечти?
Разбира се.
И те нямат нищо общо с изявите ми в онзи клуб.
Само че...
Не знам.
Какво?
Понякога се хващам колко оптимистично говоря...
...за нови мениджъри, прослушвания.
Питам се откъде ли идва този оптимизъм?
Живеех в някакъв сън,
но вече съм будна.
И мразя мечтите си.
Може би е крайно време да се захвана с нещо друго.
И на друго място.
Всеки ден откривам у Гейл по нещо, което ми харесва.
Опитвам се да я уговоря да напуснем заедно Ню Йорк
и да се преместим на Бахамите.
Тя засега си мълчи, но виждам, че идеята започва да и харесва.
Клубът носи добри пари.
Едва ли ще ми се наложи да чакам още дълго.
Мечтата ми съвсем скоро ще стане реалност.
Къде отиваш? Не, моля те, недей. - Уморих се.
Не мога, вече съм стар човек. - Моля те!
Не, ти върви. Обичам да те гледам.
Браво, точно така. Браво!
Извинете.
Точно така!
Тази вечер сме се събрали в "Копа".
Всички танцуват и пият "Дом Периньон".
Удоволствието е за сметка на Клайнфелд.
А тази вечер той не позволява на никого да си вади портфейла.
Напоследък все повече прилича на алкохолик.
Погледът му става все по-мътен. Може би предусеща нещо.
Не спирай! Невероятна си!
Защо му позволяваш да танцува така с нея?!
Те само танцуват!
Наслаждавай се на движенията, на ритъма.
Не си сваля ръцете от задника й!
Според мен я е хванал отстрани.
Виж му фасона! Такива като тоя се мислят за голяма работа!
Писнало ми е от нахалници като него.
Изтърсват се в собствения ми офис и се опитват да ми дават тон!
Защо не идеш да му го кажеш?
Такова нещо не бива да се премълчава.
Отърси се от тази тежест, така само се натоварваш.
Ще го направя. - Правилно.
Ще го направя. - Направи го.
Да видим как ще реагира на коментарите ти.
Какво правиш? Да не си се побъркал?
Ти, жабара! - Аз ли?
Ей, макаронаджия! - На кого говориш?
На теб! - На мен ли?!
Не му обръщай внимание. - Какво каза тоя?
Той е пиян! - Спокойно!
Ти не мърдай! - Съжалявам.
За какъв се мисли? - Спокойно.
Време е да пийнем по едно.
Нещастник! - Ела, да се върнем на масата.
Липсва им чувство за хумор!
Хайде да си вървим. - Недейте, пошегувах се.
Нямаше да допусна да стане скандал.
С Карлито сме толкова близки! Нали така? Той знае.
Ти си много хубава жена.
Карлито, нали не страдаш от морска болест?
Не. - Добре.
Утре ни предстои една нощна разходка.
Престани, Дейвид. - Опитвам се да предвидя всичко.
Моментът наближава! Тик-так, тик-так!
Ще ходите ли някъде?
На една малка разходчица с яхта. - Млъкни, Дейвид. Тъпо е.
Какво ти става? - Вършиш глупости!
Зададох най-обикновен въпрос. - Не! Държиш се като глупак!
Ще пътуваме с яхта! Питам дали страдаш от морска болест!
Каква яхта?
За каква яхта говорите?
Каква яхта, Чарли?
Ако още веднъж си отвориш устата пред нея, ще те убия.
Какво му става?
Не ми е приятен. Никога не съм го харесвала.
Ти дори не ме слушаш.
Добре.
Разкажи ми за яхтата.
В какво се опитва да те въвлече този мръсник?
Трябва да му помогна за нещо. Задължен съм му.
Задължен ли?!
Той е пълен глупак, Чарли!
Не разбирам как може да се занимаваш с него!
Той е луд! С него или ще те убият, или пак ще те приберат!
Той ми спаси живота, Гейл!
И сега ще се жертваш за него? За бога, Чарли!
Измисли цяла постановка, за да ме убедиш, че си се отказал.
Но не си! - Постановка ли? Какво говориш?
Не, не си. - Защо реши така?
Защо ме въвлече в това? - За какво говориш?
Накара ме да повярвам в онези глупости за Бахамските острови!
Чувствам се глупаво!
Ти не си се променил! Изобщо не си се променил!
Какво искаш да кажеш?
Че умишлено те засипвам с лъжи за пътуването до Бахамите?
Как може да говориш така?
Знаеш, че можем да отпътуваме всеки момент!
Как можа да ме обвиниш в лъжа?
Това е последното и излизам от играта!
Задължен съм на Дейв... - Нищо не му дължиш!
Само така си мислиш и точно в това е проблемът!
От всичко, което си научил на улицата, ще спечелиш само едно -
ще те пречукат! - За какво говориш?
Дори нямаш представа на какво ме е научила улицата!
Знам накъде води този път.
Той не води в рая!
Виждам се как те карам в спешното отделение в "Сътън".
В три часа през нощта!
Стоя там и не спирам да плача...
Обувките ти са пълни с кръв, а ти умираш...
Защото ме лъжеш! Лъжеш ме от самото начало!
Чуй ме, по дяволите!
Дейв е мой приятел. Задължен съм му.
Такъв съм.
Независимо дали греша, или не.
Не мога да се променя.
Каквото и да иска от теб, не го прави.
Моля те, недей. Заради мен.
Моля те!
Не го прави.
За последен път ти бърша кръвта!
Моментът настъпи. Имах лошо предчувствие.
Клайнфелд не беше на себе си.
Забелязах ноздрите му - червени и издути.
Нощта започваше зле.
Защо ти е трети човек?
Това е Франки, един от синовете на Тони.
Защо ти е трети човек?
Това твоята яхта ли е? Не, нали? Тогава си затваряй устата!
Ще минем откъм "Ла Гуардия". Франки ще поеме управлението,
докато ние вадим Тони от водата. - Казвам се Франк!
Освободи я. - Кое?
Отвържи въжето, глупако! По-живо!
Приятел ли ти е?
Да, приятел ми е. - Той е пълен нещастник!
Приближи се внимателно.
Виждам шамандурата. - Така ли?
Къде?
Чакай, намали! Нищо не се вижда.
Ето я. - Какво правиш?
Намали! Ще го премажеш! - Внимавай.
Чу ли? Намали!
Къде отивате?
Ето, сега го подмина! Глупак!
Задръж, Франки. Ела с мен на палубата.
Оттук не можем да върнем назад. Ела, качи се с мен.
Помощ! Насам!
Върнете се!
Махни се! Нищо не виждам от теб!
Насам!
Подминахте ме!
Помощ!
Виждаш ли светлината отсреща?
Виждаш ли я? - Да.
Дръж носа право към нея. Ясно? - Да.
Ето ме! Насам!
Насам! Помощ!
Хванах го! Спрете!
Побързайте!
Помогни ми!
Хвана ли го? - Да.
Иди на кормилото, яхтата завива! Аз ще се оправя. Дръж се, Тони!
Помощ!
Помогни ми!
Не! Сега ти ще ми кажеш какво е да си на дъното,
а змиорките и раците да се изнизват през очните ти кухини!
Какво правиш?!
Не!
Потъвай, италианско копеле! - По дяволите! Разкарай се оттук!
Помогни ми за Франки. - Ти ни уби, Дейв.
Уби ни. Господи!
Хайде, Франки. О, прощавай... Франк.
Татко ти те чака, Франк.
Размърдай се! Помогни ми, по дяволите!
Изоставаме с графика!
Сега ще те изправим, Франк, и ще си кажем лека нощ.
Подпри го от другата страна. Едно... две... три!
Прекрачиш ли границата, няма връщане назад.
Процесът е необратим.
Дейв я прекрачи. А аз съм с него.
Сега ми предстои да извървя целия път -
от началото до самия край, каквото и да означава това.
Трябваше да го направя! Той щеше да ме убие!
Знам, че си бесен. Ще ти дам още 10 бона!
Още утре ще получиш 60 хиляди в брой! Става ли?
Всичко съм измислил. Ще изглежда все едно момчето
се е опитало да измъкне баща си от водата,
лодката се е обърнала и са се удавили.
Никой няма да ни заподозре.
Ти наистина си го ограбил! - Кого?
Тони Талялучи! Прибрал си онзи милион, нали?
Да.
Ти вече не си адвокат, Дейв. Сега си гангстер.
Премина от другата страна. А там правилата са други.
Тази игра не се учи в училище,
и закъснели участници не се допускат!
Не се тревожи. - И още нещо.
Сега сме квит.
Ела да пийнем. - Кажи го! "Сега сме квит!"
Квит сме.
Този път номерът няма да мине.
Пречукахме мафиотски бос и сина му.
Познавам италианците, нали работя с тях.
Веднага ще усетят каква е работата.
Трябва да се махна оттук.
Слушай, Карлито.
Руди казва, че Пачанга се оплаквал от безпаричие.
Бил останал без пукната пара.
А за теб разправял, че си пълен боклук.
Че не ти стискало да си решиш проблемите
и че си бил загубил времето с теб.
Освен това разбрах, че шпионира за Бени Бланко.
Аз ще се оправя с Пачанга.
Той ми е като брат. - Като брат ли?! Този мръсник!
И майка си би убил за пари!
Като повечето хора.
До утре.
Оказва се, че всички изпитват желание да те пречукат.
Ти им вярваш, но знаеш, че все някои от тях лъже.
А може би всички те лъжат.
Започнеш ли да губиш ориентация, значи имаш проблем.
Голям проблем!
Търси ви сержант Уилямс.
Свържи ме.
Г- н Клайнфелд, безпокои ви сержант Уилямс.
В момента сме в гаража. Нали номерът на колата ви е ДК 777?
Да, проблем ли има?
Откраднали са мерцедеса ви и са катастрофирали с него.
Катастрофирали?! Много ли е пострадал?
Така мисля. - По дяволите! Сега ще дойда.
Връщам се след 10 минути.
Тони Талялучи ти го изпраща за спомен!
Гейл! Почакай!
Сега не мога, Чарли. Бързам.
Беше права за Клайнфелд. Той е опасен човек.
С него бяхме дотук! - Нямам време. Ще ти се обадя.
Какво има? Сърдиш ли се? - Да.
Не може така. Какво ти става?
Имам проблеми. Ще говорим друг път.
Исках само да знаеш, че беше права за Клайнфелд.
Съжалявам, че си разстроена... - Бързам! Отивам на лекар!
Да не си болна? - Не, закъснявам.
Тогава вземи такси! Какво ти става? - Не разбираш! Закъснява ми!
Искаш да кажеш... - Но не с много.
Господи! Какво означава това?
Няма да раждам дете, което няма да има баща.
Чакай, трябва да поговорим за това.
Г- н Бриганте! Името ми е Дънкан.
Поръчано ми е да ви придружа до офиса на г-н Норуок.
Не желая да го виждам, освен ако не съм арестуван.
Г- н Норуок би искал да прослушате един запис.
Никъде не отивам без адвоката си!
В два часа г-н Клайнфелд е бил наръган с нож в гърдите.
Елате с нас. Ние сме единствените ви приятели.
Ще дойда с теб.
Клайнфелд има късмет, че е оживял.
Държим го в болница. Щом оздравее, ще го подведем под отговорност.
Под отговорност ли? За какво?
Докато ти беше в затвора, Клайнфелд се превърна в едра риба.
Занимаваше се с пране на пари, подкупване на съдебни заседатели.
От доста време го наблюдаваме. - Нищо не знам за това.
Време е да научиш някои неща.
Нищо не можете да докажете, Бил.
Едва ли ще успеете да повдигнете обвинение.
Ще се обзаложиш ли?
Да не си губим времето. Каза, че има начин да си помогна.
Нали не записваш разговора? - Имай ми доверие.
Добре. Ако ме оставиш на мира,
ще ти помогна да върнеш Бриганте в затвора.
Бриганте ли? За какво?
Той започна често да идва в кантората
и да провежда телефонни разговори.
Разбрах, че пак се е събрал с Роландо Ривас и търгува с кокаин!
Печалбата е сериозна.
Би ли свидетелствал в съда? - Разбира се.
Не му вярваме.
На улицата се говори, че откакто си излязъл от затвора, си чист.
Интересува ни Клайнфелд.
Беше прав, не разполагах с достатъчно доказателства.
Но сега, с твоя помощ,
може задълго да се освободим от това нищожество.
Карлито, ние знаем за Тони Ти.
Кой е Тони Ти?
Вчера тялото му изплува в Ийст Ривър,
заедно с това на сина му Франки.
Някой се е опитвал да го измъкне от затвора.
Не познавам хората, за които говорите.
Тони има още един син - Винсънт.
Когато телата изплували, той откачил.
Твърди, че Клайнфелд е организирал бягството,
а след това убил баща му и брат му.
Не казваме, че и ти си бил на яхтата.
Но като знаем отношенията ти с Клайнфелд, нищо чудно.
Не обичам яхти.
Слушай сега.
Убеден съм, че си бил на тази яхта и ти предлагам да свидетелстваш,
че Клайнфелд е извършил предумишлено убийство.
Ще получиш пълен имунитет и два билета за Бахамите.
Можеш веднъж завинаги да приключиш с Клайнфелд!
Бих искал да ви помогна, но не мога.
Не познавам хората, за които говорите.
Щом ние се досетихме, че си бил на тази яхта,
и италианците ще се досетят! Клайнфелд всичко ще им изпее.
Наистина ли мислиш, че няма да те издаде?
Хайде, Карлито, нищо не дължиш на Клайнфелд!
Той се опита да те прецака! Щеше да те закопае!
Свършихме ли?
Искам да те чуя утре до обед.
И не си въобразявай, че ще ми се измъкнеш под носа.
Чарли, трябва да го направиш. Не виждаш ли, нямаш избор.
Ти си свободна. Ако искаш, върви си и не се обръщай назад.
Но аз имам план и ти предлагам да се измъкнем оттук.
Спрете, моля. - Какво правиш, Чарли?
Веднага се връщам.
Къде отиваш? - Ей сега идвам.
Какво е това? - Билети за вечерния влак за Маями.
Никой няма да ни търси във влака.
А от Маями ще хванем самолет за Бахамите.
Какво ще стане с клуба? - Вече имам 70, 000.
Когато пристигнем, ще ни услужат с още пет.
Моля те, Гейл. Да се махнем оттук.
И тримата.
Ако държим на мечтата си, сега е моментът да го направим.
Господи, Чарли... - Знам.
И аз не съм си представял, че ще стане точно така.
Ще ида до клуба, за да прибера парите.
След това отивам право на гарата. Влакът за Маями тръгва в 11:30 ч.
Ще дойдеш ли?
Ще дойда. - Обичам те!
Гледай да дойдеш. - До довечера.
Остават 5 часа до влака. Трябва да обмисля всичко.
Как ли би постъпил Норуок? Едва ли би тръгнал да ме гони,
щом тук не може да ме прибере. Но той не е единствената ми грижа.
Ще успея ли да обмисля всичко за 5-те часа, с които разполагам?
Инстинктът ми подсказва, че тази униформа и това лице
нямат нищо общо.
Преди да замина, искам да погледна Клайнфелд в очите.
Трябва да съм сигурен.
Кой сте вие? - Клайнфелд е мой адвокат.
Ръцете на стената.
Влезте.
Спокойно, Дейв. Аз съм, твоят приятел.
Изкара ми ангелите.
Ченгетата имат заповед да не пускат никого.
Добре че си ти. - Те няма да те опазят.
Мафията те търси. - Да, знам. А ти къде беше?
Какво е това?
Къде беше? - Как си?
Не много добре. - Къде се изгуби, по дяволите?
Видях се с Норуок.
И чух записа.
Свиня!
Никога не предавай приятелите си. На никаква цена.
Изопачават всичко, вадят думите ми от контекста.
Не мога да повярвам... - Дяволите да те вземат!
Какво правиш?
Махни това чудо! Заредено е!
Майната ти! И на теб, и на проклетия ти уличен закон!
Той ли съкрати 30-те години на 5? Не, аз го направих!
Заради мен те оправдаха 4 пъти. Така че, майната ти!
В твоя свят има едно правило - да спасиш собствения си задник!
Собственият си задник? - Точно така.
Виж това. Мястото му е тук. Не под възглавницата.
Така става по-бързо. Ще си подготвен да ги посрещнеш.
Сбогом, Дейв. Очаква те чудно бъдеще.
Време е. - Подранил си.
Да, малко. Ще ми оставиш ли вестника?
И умната!
Г- н Клайнфелд?
Има доставка за вас.
От кого? - От баща ми и от брат ми.
Сбогом, адвокате.
Пачанга! - Къде се губиш, Карлито?
Опитали са се да убият Клайнфелд. - Чух.
С Гейл ще заминем за няколко дни.
Решил си да се жениш! - Чуй ме, моля те.
Искам да вземеш Гейл и да я заведеш на гарата.
Ще останеш с нея, докато аз дойда.
Влакът тръгва в 11:30 ч. Не бива да го изпускаме.
Разбра ли? Хайде, върви.
Карлито!
Пит Амадесо! Помниш ли ме?
Пити! Как си? - Добре.
Какво правиш тук? - Разбрах, че заведението е твое.
Реших да намина. - Радвам се да те видя.
Седни за малко при нас. Ела.
Сядай.
Мамка му! Откога не сме се виждали? От 15 години?
Май вече станаха 15. - Доста са.
Извинявай. Джо Баталия. - Приятно ми е.
Сони Мазанеро. - Как си, приятел?
Това е Карлито Бриганте.
Занимавахме се с хероин през 1957- 1958 г.
Бяхме още деца. Като го видях за първи път,
го взех за италианец! Вижте това лице...
По дяволите!
Значи Пит Амадесо идва в клуба просто така?
Не вярвам! Познавам Пит. Нещо е намислил.
Чичо му е важна клечка в хазартния бизнес.
Защо се е домъкнал?
Хората на Талялучи са го изпратили.
Може би ме наблюдава, за да види дали ще поддам.
Очаква да изпадна в паника.
Още не знаят дали съм бил на яхтата.
Така мислят, но не са сигурни.
Защото, ако знаеха, щях вече да съм мъртъв.
Засега само ме наблюдават.
Беше от нашите. Ето го, момчето е пред вас.
Това трябва да се знае.
Както и да е, тогава му казах: "Томи, Карлито е наше момче!
Виж само как танцува!
Като италианец!"
Да знаете как танцува тарантела!
Келнер, насам, моля. Нещо за пиене.
Донеси от най-доброто шампанско. Заведението черпи.
Къде отиваш? Остани при нас.
Нека си свърша работата и се връщам при вас.
Мамка му!
По дяволите!
Хей, Вини!
Дойде ли?
Сасо!
Къде са ми парите? - За какво говориш?
Къде са? - Не знам!
Разбрал си за Клайнфелд и си решил, че и аз съм мъртъв!
Надяваше се да сложиш ръка на парите ми, а? Къде са?
Ще ти прережа гърлото! - Добре, добре.
В металната кутия под касата. Щях да ти кажа.
Ела да те запозная с един мои приятел.
Вини Талялучи, Карлито Бриганте. - Приятно ми е.
Чувал ли си за Тони, бащата на Вини?
Да, разбрах, че наскоро е починал. Съжалявам.
Чух, че адвокатът ти има проблеми. - Не съм го виждал.
Какво е това? Какъв е този боклук?
Поисках най-доброто, а ти ми носиш това! Ела с мен.
Успокой се. - Не го виждал! Лъже, Пит!
Видях го в болницата! - Ще го пресрещнем отвън.
Седни.
Спокойно, ще го пипнем.
Къде изчезна?
Виж го ти копелето!
Къде така! Тук не се влиза! - Разкарай се оттук!
По дяволите!
Ела, ще го пресрещнем отвън!
Ето го! След него!
Задръж вратата! Не ме гледай така!
Какво искате от мен?
Нищо не мога да направя.
Я се разкарай!
Моля за вашето внимание.
Влак 179 ще отпътува за Вашингтон в 11:20 ч. от 17-и коловоз.
Влакът ще мине през Нюарк, Менто Парк, Трентън,
Филаделфия, Абърдийн и Балтимор.
Какво ти става? Разкарай се оттук!
Пазете вратите.
Видя ли онази със синята блуза?
Дами и господа, влакът за Тампа и Маями
ще потегли в 11:30 ч. от 19-ти коловоз.
Може би...
Да идем при влака. - Няма проблеми.
Хайде, Чарли!
Отивам в северната част на Бронкс. Накъде трябва да тръгна?
Ще тръгнете по десния коридор, след това - по стълбите.
Няма начин да се объркате. - Благодаря.
Ето го!
Вини! Чакай!
Вини! Тук го няма. Ела да слезем долу.
Дами и господа, моля за вашето внимание.
Влак 176 ще отпътува за Бостън в 11:45 ч. от 12-и коловоз.
Влакът ще мине през Бриджпорт, Ню Лондон, Кеймбридж,
Кингстън и Провидънс.
Дами и господа,
последно повикване за пътниците за Тампа и Маями.
Хайде, елате, долу го няма.
Изтървахме го, Вини. - Не сме, останал е някъде горе!
Хайде, размърдайте се!
Ето го!
Свършено е с теб!
Дотук беше, кучи сине! Сега ще ти видя сметката!
Копеле мръсно!
Спрете! Полиция!
Хайде, Карлито, по-бързо! Влакът тръгва!
Това е той!
Не мърдай! Полиция!
Спокойно. Всичко е наред.
Помниш ли ме?
Бени Бланко от Бронкс!
Господи!
Чарли?
Не се сърди, Карлито. Трябва да мисля за бъдещето си.
Понякога се случват такива неща, братле. Да тръгваме.
Ти оставаш тук!
Не говори, Чарли.
Ще те закараме в болница. Ще се оправиш.
Дръж се, скъпи.
Дръж се. Моля те, не се предавай.
Вземи ги... Моля те.
Вземи ги... и се махнете оттук.
И двамата.
И двамата...
Добре.
Ще се оправиш, Чарли.
Не ме оставяй!
Моля те, не ме оставяй!
Не ми причинявай това!
Моля те, не ме оставяй!
Не ми причинявай това!
Господи, не ме оставяй!
Съжалявам, момчета.
Няма шев на света, който отново да ме превърне в човек.
Лежа си на тази количка и така ще се озова
в погребално бюро "Фернандес" на 109-а улица.
Винаги съм знаел, че ще свърша там.
Всички очакваха това да се случи много по-рано.
Последният мохикан...
А може и да не е така.
Гейл ще бъде добра майка.
Ще роди един нов и по-добър Карлито Бриганте.
Дано успее да се махне оттук.
Този град е твърде тесен за голямото и сърце.
Съжалявам, скъпа.
Давах най-доброто от себе си. Наистина.
На това пътуване обаче ще тръгна сам.
Усещам, че ме втриса.
По едно последно питие? Барът затваря.
Започва нов ден.
Къде ще закусваме?
Само да не е много далеч.
Нощта беше тежка.
Уморен съм, скъпа.
Уморен...