http://subs.unacs.bg
- Ето ни, Ник. - Е, добре.
- Добро утро, детектив. - Искам снимка на двамата детективи.
Стойте настрана, хора.
- Мараба. - Добро утро.
Горе е.
- Как е, Гас? - Добро утро, Пийт.
- Кой е бил тоя шибан пич? - Рок енд рол, Гас. Джони Боз.
- Никога не съм го чувал. - От преди твоето време е, каубой.
- Ей, Рони, къде се крият? - Горе, вдясно.
Средата на 60-те, имаше 5-6 хита. Има клуб надолу по Филмор.
Е сега вече няма.
- Знаем ли часа на смъртта? - Почти.
- Вие, момчета, познавате ли капитан Телкат? - Разбира се.
- Шефското тяло какво прави тук? - Съглежда.
- Ще можете ли да смъкнете това от стената? - Да.
- Какво показва, докторе? - 33 градуса. Около 6 часа.
Ще рече, че час на смъртта е някъде около 2:00.
Някой може ли да спусне онези пердета?
Чистачката влязла преди около час и намерила тялото.
- Тя не живее тук. - Може да е била чистачката.
Тя е на 54 години и тежи 120 кг.
- По тялото няма натъртвания. - Е, не е била чистачката явно.
Кой знае.
Извинявайте.
Последно е видян да излиза с приятелката си от клуба, някъде към полунощ.
- Какво е било? - Шило за лед. Беше на масичката в хола.
Има петна по целите чаршафи.
- Много впечатляващо. - Свършил е преди да свърши.
Господа, това е чувствителна тема.
Г-н Боз беше главен спонсор на кампанията на кмета.
Беше председател на съвета на двореца за изящни изкуства.
Мислех, че бил рок енд рол звезда.
Беше пенсионирана рок енд рол звезда.
Изключително достойна за уважение рок енд рол звезда с чувство за граждански дълг.
Тогава какво е това там?
Прилича на достоен за уважение, с чувство за дълг кокаин.
Виж какво, Кърън. Отгоре ще ме натиснат яко покрай този случай.
Не искам никакви грешки.
Как се казва приятелката на Боз?
Кетрин Трамел, Дивизадеро 162.
Така, както е завързан, не е имал никакъв шанс.
- За мен винаги е удоволствие, капитане. - Ранобуден е.
Обикновено не прекъсва играта, преди да е минал неговите си 18 дупки.
Джони и кметът трябва да са били много гъсти.
Ник, не отменяй часа си в 3:00.
Нали искаш да работя по случая...
- Казах, не го отменяй! - Добре.
Няма да го отменя.
Добро утро. Аз съм детектив Кърън. Това е детектив Морен.
Полиция Сан Франциско. Бих искал да говоря с Кетрин Трамел.
Влезте.
Седнете, моля. Един момент.
Виж колко сладко. И той и тя си имат Пикасовци.
- Не знаех, че познаваш Пикасо. - Че как. То си го пише тук.
Нейният е по-голям.
Извинете, че Ви досаждаме. Просто имаме няколко въпроса.
- От Нравствената ли сте? - Не, от Убийства.
Какво искате?
Кога видяхте за последен път Джон Боз?
Мъртъв ли е?
Защо мислите, че е мъртъв?
Ами в противен случай нямаше да сте тук, не е ли така?
Снощи бяхте ли с него?
Вие търсите Кетрин, не мен.
- Вие коя сте? - Аз съм Рокси.
Приятелката и.
Е добре, Рокси, знаете ли къде е приятелката Ви?
В къщата на плажа в Стенсън е, Сийдрифт 1402.
Мерси.
Губите си времето.
Кетрин не го е убила.
Госпожице Трамел?
Добър ден. Аз съм детектив Кърън. Това е детектив Морен.
- От полицията Сан Франц... - Знам кои сте.
Та значи, как е умрял?
Бил е убит.
Явно.
- Как е бил убит? - С шило за лед.
От колко време се срещахте с него?
Аз не се срещах с него. Аз се чуках с него.
Вие какво, да не сте професионалистка?
Не, аматьорка съм.
От колко време правехте секс с него?
От около година и половина.
- Бяхте ли с него снощи? - Да.
Заедно ли напуснахте клуба?
- Да. - Отидохте ли с него у тях?
Не. Пихме по едно в клуба. Тръгнахме си заедно.
Той си отиде вкъщи, а аз дойдох тук.
Имаше ли някой с Вас миналата нощ?
Не. Снощи не бях в настроение.
Позволете ми да Ви попитам нещо, госпожице Трамел.
Съжалявате ли, че е мъртъв?
Да.
Харесваше ми да се чукам с него.
Вижте, не ми е до разговори повече.
Слушайте, лейди, можем да свършим това и в участъка, ако искате.
Ами тогава кажете ми правата и ме арестувайте,
и после ще дойда с Вас в участъка.
В противен случай се махайте от тук, мамка му.
Моля.
Мило момиче.
Съжалявам, Бет. Забавих се в Стенсън.
- Как си, Ник? - Добре съм.
Стига де, Бет. Знаеш, че съм добре. Колко дълго още ще трябва да правим това?
Колкото кажат от Вътрешно Разследване, предполагам.
- Седни. - Това е глупост. Знаеш го.
Знам. Но така или иначе седни, за да можем да свършим с това, OK?
Та, как вървят нещата?
Добре.
Казах ти, нали? Нещата вървят добре.
Как е личният ти живот?
Сексуалният ми живот е добре.
Всъщност сексуалният ми живот е доста шибан, откакто престанахме да се виждаме.
Взеха да ми излизат мазоли.
Съжалявам.
Как е с пиенето?
Не съм пил от три месеца.
- А с кокаина? - Не.
Не. Работя като луд. Приключих с пиенето.
Дори престанах да пуша.
Как се чувстваш, не пушейки?
Гадно.
А сега, би ли казала на В.Р., че съм просто едно нормално...
здраво, напълно преебано ченге...
и да ме оставиш да се махна от тук, моля те?
Да.
Благодаря ти.
Все още ми липсваш, Ник.
- Как си? - Добре.
Телкат е вътре. Чакат те. Как мина?
Липсвал съм и.
Леле, това момиче като се привърже, е за цял живот.
Добре, нека почваме. Хариган.
Значи, имаме 31 прободни рани, по врата и гърдите.
Никакви годни отпечатъци, не е влизано с взлом, нищо не липсва.
Също така никакви отпечатъци по шилото. Може да се купи във всеки супермаркет.
Шалът беше от Хермес. Скъп е.
Продава се около 20.000 на година, в целия свят.
Бутилката беше кокаин. Висококачествен, с високо съдържание. Вдишвал го е.
Има незначителни количества по устните и пениса му.
Г-н Боз оставя 5 милиона долара.
Няма живи роднини. Няма полицейско досие.
Харесвал си е дрогите. Харесвал си е момичетата. Харесвал си е рок енд рола.
Харесвал е и кмета, нали?
А приятелката му?
-Тя важна ли е в случая? Заподозряна ли е? -Заподозряна е.
На каква основа?
Приятелка: Кетрин Трамел. Възраст 30. Няма предшестващи прояви. Неосъждана.
Магна кум лауде в Бъркли, 1983.
Две специалности: литература и психология.
Дъщеря, без живи роднини, родители Марвин и Елейн Трамел,
загинали при инцидент с лодка, 1979.
Кетрин Трамел, единствен наследник. авоари: приблизително 110 милиона"
Ебаваш ме.
В миналото сгодена за Мануел Васкес, починал.
Чакай, чакай! Мани Васкес?
Бивш боксьор средна категория. Убит на ринга, Атлантик Сити, 1984.
Това ме кефи. Тя е получила 100 милиона кинти.
Тя се чука с боксьори и рок енд рол звезди...
и има научна степен по бърникане из хорските глави.
Забрави степента и по литература. Тя е писателка.
Публикувала е роман под псевдоним. Искаш ли да знаеш за какво се разказва?
За една пенсионирана рок енд рол звезда, убит от приятелката си.
Страница 67, каубой.
Знаеш ли как го е довършила?
С шило за лед, в легло...
ръцете му вързани с бял копринен шал.
Д-р Гарнър.
Помолих д-р Ламонт да ни консултира. Това не е точно моята област.
Д-р Ламонт преподава патология на психопатичното поведение в Станфорд,
както и на отдела за психологически профили към правното министерство.
Д-р Ламонт.
Аз виждам две възможности.
Едната: Човекът, написал тази книга, е Вашият убиец,
като е извършил описаното убийство с всеки един ритуален литературен детайл.
Другата: Някой, който иска да навреди на писателката,
е прочел книгата и е извършил описаното убийство, за да я инкриминира.
Ако писателката го е извършила, с кого си имаме работа тук?
Имате си работа с един изкривен сатанински ум.
Виждате ли, тази книга трябва да е била писана в продължение на минимум 6 месеца,
може би дори години, преди да бъде публикувана,
което означава, че в съзнанието си писателката трябва да е планувала престъплението още тогава.
Сега, фактът, че го е осъществила,
говори за психопатично маниакално поведение
не само от гледна точка на самото убийство,
но и от гледна точка на приложения механизъм за предварителна защита.
Понякога не мога да различа лайно от лустро, докторе.
Какво беше всичко това, което казахте току-що?
- Предвидила е книгата да и е алиби. - Правилно.
Ще каже, "Мислите ли, че съм толкова тъпа да убия някого
по абсолютно същия начин, който съм описала в книгата си?"
Не бих направила това, защото знам, че ще бъда заподозряна.
Добре, какво, ако не е писателката? Какво, ако е някой, който е прочел книгата?
Тогава си имате работа с някой толкова вманиачен,
че той или тя е склонен да убие невинна жертва, с която няма връзка,
само за да хвърли вината върху личността, която е написала книгата.
Говоря за дълбоко заседнала маниакална омраза
и пълна липса на уважение към човешкия живот.
Значи имаме случай веднъж в живота, свръх откачалка.
Нали това искате да ни кажете, докторе?
Имате си работа с някой много опасен
и много болен.
Знаеш, че в случая нямате случай. Нямате веществено доказателство.
Тя няма алиби.
Но няма и мотив. Повярвай ми...
адвокатът и просто ще ни закопае в земята с версията за подражателството.
Всеки, който е чел книгата, може да го е извършил.
- Какво искаш да правиш сега? Нищо? - Ще я извикаме на разпит.
Тя има достатъчно пари да превърне участъка в пепелище...
Тя е последния човек, видян с пича.
Аз ще поема отговорността.
Твоя е.
От това няма да излезе нищо хубаво.
Тя ще влети тук с някой адвокат-супер звезда,
който ще ни надуе на всички главите, че пилеем парите на данъкоплатците.
- Тя ще направи точно това. - Не, няма.
Не мисля, че ще се скрие зад нечии гръб.
Не мисля, че изобщо ще се скрие.
Защото е луда като теб, Кърън.
Нали знаеш, какво казват хората:
Хвани единия, удари другия.
Госпожице Трамел, бихме искали да дойдете с нас и да ни отговорите на няколко въпроса.
Арестувате ли ме?
Ако искате по този начин.
Може ли да си облека нещо по-подходящо?
Ще ми отнеме само минута. Влезте.
Чувствайте се, като у дома си. Сега се връщам.
- Ей, Гас. - Хмм?
- Та значи, колко време ще трае това? - Не знам.
Винаги ли пазите старите вестници?
Само, когато са интересни за четене.
- Готова съм. - Имате право на адвокат.
За какво би ми трябвал адвокат?
- Имате ли една цигара? - Не пуша.
Напротив, пушите.
- Спрях ги. - Моите поздравления.
Мислех, че нямате цигари.
О, намерих едни в джоба си. Бихте ли искали една?
Казах Ви, че ги спрях.
Няма да трае дълго.
- Работите ли по нова книга? - Да.
Трябва да е наистина хубаво нещо, през цялото време човек да си измисля разни работи.
Да, научаваш се да лъжеш.
Как така?
Измисляш си правдоподобни неща. Нарича се временна самоизмама.
Това ми харесва! Временна самоизмама.
За какво се разказва в новата Ви книга?
За един детектив. Пада си по грешната жена.
И какво става?
Тя го убива.
Аз съм Джон Карели, г-це Трамел, заместник областен прокурор.
Трябва да Ви уведомя, че този разговор се записва на лента.
- Това е капитан Телкат. - Удоволствието е мое.
- И лейтенант Уокър. - Здравейте.
- Чаша кафе? - Не, благодаря Ви.
Вашите адвокати ще се присъединят ли към нас?
Госпожица Трамел се отказа от правото си на адвокат.
Пропуснах ли нещо?
Казах им, че не искате присъствието на адвокат.
Защо се отказахте от правото си на адвокат, госпожице Трамел?
А Вие защо мислехте, че ще искам адвокат?
Аз им казах, че няма да искате да се криете.
Нямам нищо за криене.
В тази сграда не се пуши.
И какво ще направите сега? Ще ме дадете под съд за пушене?
Бихте ли ни описали характера на отношенията Ви с г-н Боз?
Правихме секс с него в продължение на около година и половина.
Харесваше ми секса с него.
Не го беше страх да експериментира.
Харесвам такива мъже.
Мъже, които ми доставят удоволствие.
Той ми доставяше много удоволствие.
Занимавала ли сте се някога със садомазохистични действия?
Какво точно имате предвид, г-н Карели?
- Връзвала ли сте го някога? - Не.
Никога не сте го връзвала?
Не.
Джони обичаше твърде много да си използва ръцете.
Харесвам ръце и пръсти.
В книгата си споменавате бял копринен шал.
Винаги съм имала предпочитание към бели копринени шалове.
Подходящи са за всякакви случаи.
Но Вие казахте, че обичате мъжете да си използват ръцете, нали?
Не, аз казах, че обичах Джони да си използва ръцете.
Аз не определям никакви правила, Ник. Аз се нося по течението.
Вие ли убихте г-н Боз, госпожице Трамел?
Би трябвало да съм доста глупава да напиша книга за убийство
и после да убия някого по начина, описан в книгата ми.
Все едно да разглася публично, че аз съм убиецът. Аз не съм глупава.
Знаем, че не сте глупава.
А може би разчитате точно на това, за да отървете кожата.
Написването на книгата Ви дава алиби.
Да, така е.
Отговорът е "не". Не съм го убила аз.
- Употребявате ли наркотици, г-це Трамел? - Понякога.
- Взимала ли сте някога наркотици заедно с г-н Боз? - Разбира се.
Какви?
Кокаин.
Чукал ли сте се някога на кокаин, Ник?
Готино е.
Обичате да си играете игрички, нали?
Имам степен по психология. Това ми влиза ми в областта.
Игрите са забавни.
А боксът например? И той е игра. Той също ли е забавен?
Не мисля, че това е важно за това разследване.
Боксът беше забавен, преди да умре Мани.
Как се чувствахте, когато умря той?
Аз го обичах. Болеше ме.
Как се чувствахте, когато Ви казах, че Джони Боз е умрял?
Чувствах се, сякаш някой е прочел книгата ми и играе игрички.
- Но не Ви заболя? - Не.
- Защото не го обичахте? - Точно така.
Въпреки, че се чукахте с него?
Удоволствието си е удоволствие.
Не сте ли чукал други жени, когато бяхте женен, Ник?
Откъде знаете, че е бил женен?
Може би просто отгатнах.
Какво променя това?
Бихте ли искал цигара, Ник?
- Вие двамата познавате ли се? - Не.
Как се запознахте с г-н Боз?
Исках да напиша книга за убийство на една пенсионирана рок-звезда.
Отидох в клуба му, взех го с мен и правихме секс с него.
Нищо ли не изпитвате към него? Правихте секс с него само заради книгата?
В началото. После започна да ми харесва това, което правеше за мен.
Това е доста студено, не е ли така, лейди?
Аз съм писателка. Използвам хората за това, което пиша.
Дургите да му мислят.
Искате ли да направя тест на детектор на лъжата?
Почакайте тук, моля.
Никакви резки отклонения, никаква промяна на кръвното налягане, нито на пулса.
Или казва истината, или никога не ми е попадал някой като нея.
Мисля, че това решава въпроса.
- Тя лъже. - Забрави. Не можеш да излъжеш машината.
Повярвай ми. Може.
Ти пък откога си станал такъв експерт?
Виждал съм хора, които са успявали.
Благодаря.
Благодаря, че дойдохте, г-це Трамел. Извинете за безпокойството.
Някой би ли могъл да ме закара вкъщи?
Разбира се.
Благодаря Ви.
Искаш ли да пием по едно?
- Тежък ден? - Не особено.
Не може да е лесно да излъжеш машината.
Ако бях виновна и исках да излъжа машината, нямаше да е трудно.
Изобщо нямаше да е трудно.
Вие сте правил тест на детектора, след като застреляхте онези двама човека, нали?
Издържах го.
Ето виждате ли? И двамата сме невинни, Ник.
Изглежда знаете ужасно много за мен.
А Вие знаете ужасно много за мен.
Знам само това, което влиза на полицията в работата.
Знаете, че не нося бельо. Нали, Ник?
Мерси за превоза.
Искаш ли още една чаша вино?
- Здрасти, Ник. - Добър вечер.
Какви са всичките тези Ник-глупости?
Ник, искате ли цигара? Ник, може ли да ме закарате?
Тя не помоли мен да я закарам. Обърна се към всички.
- И ти се писа доброволец. - Ей, Ник. Евиан?
Не, Чъки. Дай ми двоен Блекджек с лед, моля.
Какво правиш бе, човек?
Не съм пил от 3 месеца.
Добре ли си, каубой?
- Тя не ме познава, окей? - Готово е.
Не съм я виждал никога преди с Гас да говорим с нея.
- Мерси, Чък. - Сигурен ли си?
Да, сигурен съм.
Наздраве.
И сега какво?
Какво "сега какво"? Нищо сега.
Тя издържа на поли графа. Това е.
Тя знаеше как да го излъже, затова издържа.
Откъде знаеш, мамка му? Какво става с теб и тази курва?
Стига, Фил. Не се отнасяй така лековерно към това.
А родителите и? А какво друго е публикувала?
Може пък всичко в книгите и да се сбъдва.
Родителите и са загинали при злополука. А какво друго е публикувала, не ме интересува.
Ти какво, литературен критик ли стана?
Как са загинали те? Имало ли е разследване?
Да не искаш да кажеш, че е убила родителите си? И Мани Васкес ли е убила?
Освен ако не се е качила на ринга и не се е превърнала в долен кучи син.
Защо пък не. Може да си е пуснала афро,
да е развила страхотно ляво кроше и да си е намазала цялата физиономия с крем за обувки.
- Дай да я пуснем пак на поли графа. - Да ти го начукам.
И аз на тебе.
Не се коси, Фил. Ник сам ще си го начука.
Супер забавни сте, момчета. Ей, Чъки, дай ми още едно двойно.
Ей, стрелецо!
Пак ли си на Блекджек, стрелецо?
- Обсъждаме тук случай. - Знам. Не се и съмнявам.
Заповядай, Ник.
Двойно, а, стрелецо?
Не съм на служба, Нилсен.
Чуваш ли? Не съм на служба и обсъждам случай.
В.Р. няма да имат проблем с това.
Май трябва да го пиша за извънредно работно време?
Не прекалявай с работата, стрелецо. Може да те подтикне към пиене.
Стига се заяжда с мен, човече! Ще ти строша шибаните зъби!
- Какъв е проблемът? - Няма проблем, докторе.
Ето я и психоложката, тъкмо навреме, за да спаси любимия си пациент.
Еби си майката, Марти!
Добре се забавлявате тази вечер, хлапета, а?
- Той си го търси. - Правилно, така че не налапвай въдицата.
Искаш ли да тръгваме?
- Да. - Да тръгваме.
Понякога си мисля, че почна да я чука, само за да разкара Вътрешно Разследване.
Той не е такъв. Има сърце.
По дяволите!
Какъв човек е тя?
- Коя? - Кетрин Трамел.
Беше права за нея. Използва книгата си за алиби.
Запознах се с нея в Бъркли.
По някои предмети бяхме в един клас.
Защо не ми каза?
Сега ти казвам.
Никога преди не си се държал така. Защо?
Ти ще кажеш. Ти си психологът.
- Ти не прави любов с мен. - С кого тогава?
Ти не прави любов.
Трябва ми цигара.
Мислех, че каза, че си ги спрял.
Най-горното чекмедже в преддверието.
Вземи ги на излизане!
- Започна ли? - Чакам теб.
- Изглеждаш като кучешко лайно. - Не, изглежда само малко смахнат, това е всичко.
И то не само в главата.
Така, проведох няколко телефонни разговора с Бъркли.
През 1980 там е имало убийство. Един професор.
В леглото му, многобройни прободни рани, с шило за лед.
Трамел по онова време е била там, нали?
Според архивите на университета - да.
Окей, хайде да се заемем с това. Гас, заминавай за Бъркли.
Хариган, разбери, какво друго е публикувала.
Ендрюс, намери ми папката със злополуката на родителите.
Копие от всяко нещо за Бет. Искам мнение на психолог.
- А аз? - Ти вече получаваш мнението на психолог.
Иди си накисни главата в кофа с ледена вода.
Виж до къде ще те отведе тя.
Приятен уикенд.
И на теб.
Карай внимателно.
- Добре. - Чао-чао.
Ще ти се обадя.
Нямаш ли си друга работа освен да мъчиш проклетата машинка?
Какво правиш тук, каубой?
Дойдох да поизмъча проклетата машинка.
Един мъртъв професор по психология.
Д-р Ноа Голдстийн. И знаеш ли какво още?
Бил и е преподавател.
Тя била ли е заподозряна?
Не, сър. Дори не са взимали показания от нея.
Хейзъл Добкинс?
Познаваш ли я?
Не можах да я изкарам от главата си в продължение на години.
Мила малка домакиня. Три малки дечица.
Мил съпруг, който не кръшкал. Никакви финансови проблеми.
Един ден, като гръм от ясно небе, тя ги пречукала, всичките.
С нож, който и бил сватбен подарък.
Дори не го отрече. Сладурана.
Казваше, че не знае, защо го е направила.
- Здравейте. - Притеснявам ли Ви?
Не, влезте.
Нека се качим горе.
Използвам Ви като типаж за детектива в моята книга.
Нали нямате нищо против, или?
Тъкмо смятах да си сипя едно питие.
- Искате ли едно? - Не, мерси.
Да, вярно. И Джек Дениълс-а го бяхте отказал, нали?
Искам да Ви задам още няколко въпроса.
И аз на Вас. За книгата ми.
Имате ли нещо против ледените кубчета?
Обичам острите ръбове.
Та, какво искахте да ме питате?
Какво е усещането да убиеш някого?
Вие ми кажете.
Аз не знам, но Вие знаете.
Това беше злополука.
Изпречиха се на пътя на огъня.
4 престрелки за 5 години. Всичките ли са били злополуки?
Ставаше дума за сделки с дрога. Работех под прикритие.
Искате ли да ми разкажете за професор Голдстийн?
Ами, това е име от миналото.
Искате някое от настоящето? Какво ще кажете за Хейзъл Добкинс?
Ноа Голдстийн ми преподаваше в първи курс.
Вероятно от там взех идеята за шилото за лед.
Забавно е как работи подсъзнанието.
Голяма веселба.
- Хейзъл ми беше приятелка. - Приятелката Ви е пречукала цялото си семейство.
Да, тя ми помогна да разбера, какво представлява импулсът да убиеш.
Мислех, че сте учила това в училище.
Само на теория.
Но Вие знаете всичко за импулса да убиеш, нали, стрелецо?
Не на теория, а на практика.
Какво е станало? Завладяло ли Ви е?
Може би Ви е харесало твърде много?
Не знам за какво говорите.
Разкажете ми за кокаина, Ник.
В деня, в който застреляхте онези двама туристи,
колко кокаин бяхте взел?
Хайде де, можете да ми кажете.
- Не съм взимал. - Напротив, взимал сте.
Никога не Ви бе взета проба, нали?
Във Вътрешно Разследване са знаели.
Жена Ви също е знаела, нали?
Тя е знаела, какво става.
Мисля, че сте се приближил твърде наблизо до огъня.
Мисля, че Ви е харесало.
И затова тя се е самоубила.
Здрасти, мила.
Вие двамата се познавате вече, нали?
Ще се оформиш като много лош герой, Ник.
Тя говори по телефона. Ей сега ще свърши.
- Ще трябва да Ви се обадя пак. - Детектив, не може да влизате...
- Кой е получавал достъп до моето досие? - За какво говориш?
Кой е получавал достъп до шибаното ми досие?
Никой. Това е поверително психиатрично досие. Това би било нелегално.
Не ме лъжи, мамка му!
Някой от Вътрешно Разследване е бил, нали?
Не, моля те.
- Кой? - Нилсен.
Какво искаш, Кърън?
Ти си и продал досието ми, нали?
За кого говориш бе?
Кетрин Трамел. Колко ти плати?
Ей, Кърън, стига бе! По дяволите, спри се!
Колко?
Ей, спри! Спри се, Кърън!
Успокой се сега. Спокойно.
Сам се наеба, стрелецо. Чу ли? Ти си аут!
- Кърън, успокой се. - Ти си аут!
Спокойно, спокойно.
- Какво става, човече? - Нищо. Ще се оправя.
- Ще ти вземат значката. - Омръзна ми да си играят с мен.
Имаш наистина убедителен начин да го демонстрираш.
Тя ми знае и кътните зъби.
Преследва ме, Гас.
Какво е това между вас?
- Не знам. - Има нещо все пак.
Нещо.
Ник, тук ли си?
Разкарай се, Бет. Не искам да те виждам.
Все още имам ключ.
Сложи ги на масата и си отивай.
Сложи ги на шибаната маса и напусни!
По дяволите! Не ме пъди! Дължиш ми повече от това!
Не ти дължа нищо!
И ти на мен нищо не ми дължиш.
Бяхме в леглото колко пъти, 10-15?
Не беше достатъчно забележително, че да поема задължения.
Понякога наистина те мразя.
Защо не си наемеш някой приятелски настроен малък терапевт
да премахне част от тази омраза?
Може пък да ти помогне, отвреме-навреме да свършваш.
Ти луда ли си бе?
Съжалявам.
Обикновено не постъпвам така.
Как можа да му дадеш досието ми?
Принудена бях!
Смяташе да предложи уволняването ти.
Не прие оценката ми. Каза, че не съм била обективна.
Значи се спазарихме, той сам да прегледа бележките по сеансите ни.
Не мислех, че ще ги покаже някому.
- Ти си го направила за мен? - Да.
Безпокоя се за теб. За теб го направих.
Иди си. Моля те, просто си иди.
Да.
Тръгвам веднага.
Един изстрел. От близо. Вероятно 38-калибров револвер.
Дай ми пистолета си, Ник.
Мислиш, че...
Не мисля, човече. Но съм един от малкото.
Окей, скочих му! Изпуснах си нервите.
Имаш ли доказателство, че е показал някому психиатричното ти досие?
После ще говорим с Вас, д-р Гарнър.
- Бих искала да остана. - На Ваше място бих почакал...
Няма проблем д-р Гарнър да остане, ако детектив Кърън не възразява.
- Къде бяхте миналата нощ? - Вкъщи, гледах телевизия.
През цялата нощ?
Да, през цялата нощ.
Пихте ли?
Да, пих.
- Кога почнахте пак с пиенето? - Преди няколко дена.
Аз видях детектив Кърън в апартамента му снощи в 10.00 часа.
Беше трезвен и с бистър ум.
В качеството си на терапевт на участъка го разпитах
за кавгата му с лейтенант Нилсен.
Той изрази съжаление и не показа неприязън.
- Колко време бяхте в апартамента му? - Около 15 минути.
Видях, че няма нужда от моя по-нататъшна намеса и си тръгнах.
В тази сграда не се пуши, детектив.
И какво ще правите сега? Ще ме дадете под съд за пушене?
О, за бо... Е добре, Ник, ще ти задам този въпрос само един път.
За протокола, ти ли уби Марти Нилсен?
Не.
Всеки вижда, как влитам в офиса му
през деня, а същата вечер да го убия?
Не съм толкова тъп.
Кавгата с него ти спасява кожата. Това ти е алибито.
Точно както и написването на книга за убийството на един пич спасява кожата.
Точка за теб.
За какво говорите?
- Личен бъзик, задник. - Не го намирам за забавно.
Излизате в принудителен отпуск...
докато станат ясни резултатите от психиатричното изследване.
Ще си събера нещата след минута.
Благодаря.
Това е най-малкото, което мога да направя.
Като се вземе предвид, че аз те забърках в тази каша.
Не, наистина. Благодаря ти.
Как разбра, че Кетрин Трамел ти е виждала досието?
Тя знае неща за мен, които съм казвал само на теб.
Тя трябва да е голяма работа.
От медицинска гледна точка.
- Каква е била в училище? - Почти не я познавах.
Караше ме да ме побиват тръпки.
Не знам защо.
Почини си малко. Обещаваш ли?
- Това, което казах, не го мислех... - Напротив, мислеше го.
Аз съм голямо момиче. Мога да го преодолея.
- Погрижи се за себе си. - Какво откри относно родителите?
Нищо подозрително, човече.
Ти си в психо-отпуска. Говоря с предполагаема откачалка!
Знаеш, че съм откачалка. Какво откри?
Лодката се е взривила. В резервоара е имало пукнатина.
Минала е през два ремонта и е била застрахована за 5 милиона.
Било е доста обширно разследване, но са ударили на камък.
Било е злополука.
В.Р. ще говорят с теб за Нилсен. Те са поели разследването.
Стой във връзка с д-р Гарнър. Ще помогне за оценката.
Тя го е убила.
Бет? Подозираш Бет в убийство на хора?
Кетрин Трамел. Това е част от играта и.
Първо я заподозря в кражба на досието ти, а сега казваш, че е убила Нилсен?
Забрави я! Иди някъде, седни на слънце.
- Избий си я от главата по дяволите! - Не ми вярваш, нали?
Тя е знаела, че никой няма да го повярва.
Знаела е, че аз ще кажа, че тя го е извършила и че никой няма да ми повярва!
Размътила ти е главата! Стой надалеч от нея!
Чух какво се е случило.
Какво е един стрелец без оръжието си?
- Как точно разбра? - Имам адвокати.
Те имат приятели. Аз имам приятели.
С пари можеш да си купиш много адвокати и приятели.
Не ги знам тези работи. Аз нямам никакви пари...
Нямам адвокати, а Гас е единственият ми истински приятел.
Аз не говорех за истински приятели.
Гас защо не ме харесва?
Аз те харесвам.
- Наистина? - Да.
Искаш ли да се качиш на едно питие?
Не мислех, че ще ме попиташ.
Май не познаваш героя си толкова добре.
Може би, но се уча.
Съвсем скоро ще те познавам по-добре отколкото ти се познаваш.
- Не бъди толкова сигурна. - Защо не?
- Много непредвидим съм. - Непредвидим?
Трябва да вкараш малко топлота в това жилище.
Нали не искаш да отразява личния ти характер.
Не се опитвам да мамя никого.
Джек Дениълс добре ли е? Друго и без това няма.
- Лед? - Супер.
Очаквах те.
От супермаркета. Кинта и 65.
Защо не ме оставиш аз да го направя?
Харесва ти да гледаш, как го правя, нали?
Може ли и за мен една цигара, моля?
Казах ти, че пак ще почнеш да пушиш.
Би ли ми я запалил?
Мерси.
Та значи колко плати на Нилсен за досието ми?
Това не е ли полицаят, когото застреля, стрелецо?
Какво ли ще стане, ако те помоля да не ме наричаш стрелецо?
Окей. Какво ще стане, ако те наричам Ники?
Жена ми ме наричаше Ники.
Да, знам. Харесва ми.
Наздраве. Приятелите ми ме наричат Кетрин.
Как те наричаше Мани Васкес?
Кучка, най-често.
Но го казваше с привързаност.
Имаш ли кока?
Просто обичам кока с Джек Дениълс.
Имам едно пепси в хладилника.
Това вече не е съвсем същото, нали?
Не, не е.
Това вече не е съвсем същото, нали?
Не, не е.
Та как ще свърши това?
Какво искаш от мен?
Кажи, "Какво искаш от мен, Кетрин?"
Какво искаш, мамка му, от мен, Кетрин?
Донесох ти нещо.
Няма ли да кажеш "благодаря"?
-За какво се разказва? -За едно момче, което убива родителите си.
Играели си и той го направил да изглежда като злополука.
Защо е направил това?
За да види, дали ще му мине номерът.
Кога си написала това?
Имаш предвид, дали съм го написала преди родителите ми да умрат?
Не. Написах го години след това.
Няма да престанеш да ме преследваш, само защото си в отпуска?
В никакъв случай.
Това е добре. Щеше да ми липсваш.
Може да си докараш неприятности. Реално погледнато не си вече ченге.
- Ще рискувам. - Защо ще поемаш риска?
За да видя, дали ще мине номерът.
- Как е новата ти книга? - На практика сама си се пише.
Ще излизам към полунощ, в случай, че смяташ да ме следиш.
- Ще бъда в клуба на Джони Боз. - Ще се видим там.
Здрасти, Гас.
Ще прощаваш, че те питам, а и не искам да изопачавам очевидното,
ама защо си си натикал главата толкова навътре в задника?
Тя иска да си играе. Добре, аз мога да играя.
Всеки, с когото си играе, умира.
Знам какво е.
- Здрасти. - Здрасти, бейби.
Ако не я оставиш на мира, ще те убия.
Нека те попитам нещо, "Роки".
Като между мъже.
Мисля, че тя е чукането на века.
Ти как мислиш?
От колко време си тук?
Харесва ти да гледаш, нали?
Тя обича аз да гледам.
О, боже.
Добро утро.
Предполагам, че на Рокси не го приема особено добре.
Тя ме е виждала да се чукам с много типове.
Е, може да е видяла нещо, което не е виждала преди.
Всичко е виждала и преди.
Скъпа, и аз мислех, че съм видял вече всичко.
Наистина ли си мислиш, че беше нещо толкова специално?
Казах и, че си мисля, че беше чукането на века.
А ти как мислиш?
Аз мисля, че е доста добро начало.
А Рокси?
С нея по-забавно ли е?
Би ли искал тя да се присъедини към нас някой път?
- Тя присъединяваше ли се към вас с Джони? - Не, той се чувстваше заплашен.
Виж само какво стана с него.
Кажи ми, беше ли те страх снощи?
В това е смисълът, нали?
Точно на това му беше готиното.
- Не трябва да играеш тази игра. - Защо не? Харесва ми.
Затънал си до над ушите.
Може би. Но това е начинът, по който ще хвана моя убиец.
Няма да тръгна да споделям всичките си тайни, само защото съм стигнала до оргазъм.
Няма да научиш нищо, което аз не искам да знаеш.
Напротив. И тогава ще те закова.
Ти само ще се влюбиш в мен.
Аз вече съм влюбен в теб.
Но така или иначе ще те закова.
Това можеш да го отразиш в книгата си.
Знаех си, че ще те намеря тук. Къде беше, мамка му?
Ходих до вас. Леко, каубой, леко.
- Не си бях вкъщи. - Ама аз и снощи ходих.
Ами и снощи не си бях вкъщи.
Чукал си я.
Проклет тъп кучи син!
Чукал си я!
Дявол да го вземе! Ти си един...
тъп кучи син!
Следващият път ще ползвам гумичка.
Дреме ми на задника колкото от пръдня от пържен боб!
- Кажи, Хари. Колко? - 32.
Аз съм загрижен за него, а той се е загрижил за гумички.
Човек наистина трябва да се пази.
За какво по дяволите?
Мислиш, че забърсвам по нещо? 'Ми да бе, мога да забивам дъртофели!
- Не ги харесвам! - Не говори преди да си опитал!
По-добре ли се чувстваш?
Добре съм.
Как можа да я изчукаш?
Престани, Гас.
Искаш да умреш ли, човече?
Какво ти е? Заради онези проклети туристи?
Още ли ти е толкова кофти заради това, че си тръгнал право към шилото за лед?
Твърде много проклети туристи взеха да идват тук!
А още повече има там, откъдето идват!
Не се страхувам от нея.
Защо не по дяволите?
Не знам.
Просто не се страхувам.
Това го казва путката и! Не мозъкът ти!
Гас, моля ти се.
В.Р. проучиха лейтенант Мартин "К като курчо" Нилсен.
Намериха сейф с 50.000 долара в него,
нает преди три месеца и непипнат от тогава насам.
В това няма смисъл. Тя не ме познаваше преди три месеца.
Може да не му е платила тя.
Може парите да са били за нещо друго. Откъде да знам, мамка му?
Аз съм само един стар градски каубой, който се опитва да не се изхлузи от седлото.
- Добре ли си, каубой? - Да.
Хайде ела. Ще те закарам до вас.
В тая твоя дребна пиклива кола?
О не. Не ща да излизам в пенсия по болест заради болки в гърба.
Ще взема пълна пенсия и един оригинален позлатен Сейко.
Ще те закарам...
Няма да ми караш кадилака!
Не давам някой с главата в задника да ми кара кадилака!
До скоро!
Искаш да си играем? Добре тогава!
Лейтенант! Открих информацията.
Дай го насам!
Подписал си се под тая глупост?
Защо не? Злополука беше.
Караш си значи по Норт Бийч и тая кола без никаква причина излиза от пътя.
Не мисля, че го е направила нарочно.
- Мога ли да Ви го отнема за минута? - Не, не можете!
Не се ебавай с мен. Не ми е нужна причина да ти вкарам задника в примката.
Пълното име е Роксен Харди. Последен известен адрес: Кловърдейл, Калифорния.
Без криминални прояви, неосъждана.
Колата е регистрирана на името на Кетрин Трамел.
- Ти си я познавал! - Срещнах я в къщата на Трамел.
Само и записах името.
Записа и името и после голямата изненада,
тя се изтъркулва с колата си надолу по склона и умира.
- Това ли искаш да ми кажеш? - Това е всичко, което знам.
Тогава знаеш ли какво? Да ти го начукам!
- Искам те в офиса на д-р Гарнър... - Казах ти да стоиш настрана от Трамел!
Не си ми казал да стоя настрана от колата!
- Искам те в офиса на д-р Гарнър! - На кого ще продадете досието ми този път?
Ти не си с всичкия си, Кърън. Чу ли?
Здравейте, Ник. Това са д-р Майрън...
и д-р Макълуейн.
Помолиха ги да ми съдействат при това психиатрично изследване.
Седнете.
Разбираме, че в последно време Ви е трудно да си сдържате нервите.
Само спрямо една личност.
Мислите ли, че лейтенант Нилсен заслужаваше да умре?
Не го познавах достатъчно добре.
Няма да ми липсва.
Когато си припомняте детството си,
спомените Ви приятни ли са?
Първо: Не помня колко често съм онанирал, но беше доста.
Второ: Не съм имал зъб на баща си,
дори, когато бях достатъчно голям, за да разбирам какво правят с майка ми в спалнята.
Трето: Не поглеждам в тоалетната, преди да пусна водата.
Четвърто: Не съм правил белята в леглото от доста време.
Пето...
Вие двамата що не си го начукате?
Махам се от тук.
Какъв ти е проблемът? Опитвам се да ти помогна.
- Защо не ми даваш да ти помогна? - Не ти искам помощта!
- Не ми трябва. - Напротив, трябва ти!
Нещо става тук.
Ти спиш с нея, нали?
- Защо се интересуваш от нея? - Интересувам се от теб, не от нея.
Тя прелъстява и манипулира хора.
- Тя ще направи всичко възможно да... - Мислех, че едва я познаваш?
Познавам нейния тип човек. Психоложка съм.
Това означава, че ти също манипулираш хора!
Ти си практикуващ психолог.
Ти си по-добра в това от нея!
Съжалявам те, Ник!
Трябваше да се усетя.
Влязох в къщата.
Когато бяхме долу на плажа...
тя ме погледна толкова странно.
Излезе точно след теб.
Аз...
Не трябваше да и давам да ни гледа.
Тя искаше да ме гледа през цялото време.
Опитала се е да те убие, нали?
- Харесваше ли ти тя да те гледа? - Мислиш, че аз съм и казала да те убие?
Не.
Всеки, който означава нещо за мен...
умира.
Прави любов с мен.
Мислиш ли, че тя е убила Джони Боз?
За какво? За да ме натопи?
Тя ме обичаше. Не би хвърлила вината върху мен.
- Може и от Джони да е ревнувала. - Не, не беше така.
Никога преди не е ревнувала.
Само се е вълнувала.
Нямам късмет с жените.
Имаше едно момиче...
Запознах се с нея в колежа.
Спах с нея един път.
Тя почна да ми върви по петите, да носи снимката ми със себе си.
Боядиса си косата, носеше същите дрехи като моите.
Лиса...
не знам си как, Обърмен.
Ужасно беше.
Мислех, че не издаваш тайните си.
Никога преди не съм го правила.
Още едно симпатично момиче.
На колко години е била, когато се е случило?
16.
Досиетата на непълнолетни се запечатват до смъртта им.
Затова не сте могъл да го намерите в компютъра.
Какъв е бил мотивът?
Казвала, че не знае. Просто вид импулс.
Бръсначът случайно и бил под ръка. Това казвала.
- Ако искате кафе, обслужете се сами. - Мерси.
Не разбирам какво по дяволите става тук.
Не е трудно, човече. На това младо фермерско момиче
му е било писнало от цялото внимание, което се обръщало на малките и братчета,
затова ги пречукала.
Точно както старата Хейзъл Добкинс пречукала цялото си семейство.
С тази разлика, че нашата малка Рокси не е ползвала сватбен подарък.
Ползвала е бръсначът на татко.
Сигурно се чудиш, за какво ли са си говорили,
когато са сядали вечер около лагерния огън.
Да си се запознал някога с нейна приятелка, която да не е убила някого?
Вече не съм сигурен, че тя го е правила.
За коя от всичките говорим сега?
Знаем, че Хейзъл го е правила. Знаем, че малката Рокси го е правила.
А другата...
Тя си има "магна кум лауде"-путка, която ти е запържила мозъка.
Обърмен, Марк В., Доналд М.
Сори, няма "Лиса."
Сигурен ли сте в годината?
Кетрин Трамел е завършила през 1983.
Тя каза, че Лиса Обърмен е била тук по същото време.
Да, Трамел имаме.
Но не и Лиса Обърмен.
Сигурна ли сте? Не може да има грешка?
Само, ако Вие я правите, детектив.
Хейзъл, това е Ник. Разказах ти всичко за него.
Ник, това е Хейзъл Добкинс.
Вие сте стрелецът, нали?
Как сте?
Добре, благодаря. Може ли да говоря с теб за минута?
Би ли ме изчакал в колата? Ей сега идвам.
Довиждане, стрелецо.
Обичаш да висиш с убийци или какво?
- Знаеш, че Рокси е била замесена... - Да, разбира се, че знаех.
Аз пиша за необикновени хора и понякога, когато правя проучванията си,
завързвам връзки с тях.
И с теб така се получи.
Да убиваш не е като да пушиш.
Можеш да се откажеш.
Трябва да тръгвам.
Обещах и, че ще я закарам вкъщи в 6:00.
Тя просто обожава предаването "Най-търсените престъпници на Америка".
Когато си била в Бъркли, там не е имало никаква Лиса Обърмен.
Ти какво правиш? Проверяваш ли ме?
За какво? Аз казах "Хобърмен".
Хобърмен. Лиса Хобърмен, с "Х".
Така ли?
Добре. Много ти благодаря.
Знаеш, че може да ме изритат заради това.
- Дори не би трябвало да си тук. - Хайде де, Сам.
- Само минутка ще отнеме. - Да.
Донеси го горе.
Това е д-р Гарнър, нали?
Донеси горе 83-та.
Хайде.
Не трябва да си оставяш вратата отворена.
Не съм я оставила. Нещо не е вред с ключалката ми.
Какво искаш?
Разкажи ми за Кетрин.
Казала ти е, нали?
Какво да ми е казала?
В училище спах един път с нея.
Бях просто едно дете. Експериментирах.
Беше само този единствен път.
Аз се превърнах във фикс-идея за нея.
Правеше си косата като моята, носеше същия вид дрехи като мен.
Това ме уплаши.
Тя не ти ли каза това?
Тя каза, че си била ти.
Че ти си се обличала като нея. Ти си си боядисала косата руса...
Наистина си боядисах косата. Но това нямаше нищо общо с нея.
- За известно време ми е била и червена. - Познаваше ли Ноа Голдстийн?
- Предаваше ми в два курса. - Видяла си всичките доклади.
Фил ти пращаше копия. Нищо не каза!
Какво е трябвало да кажа?
Не съм обратна, но съм се чукала с Вашата заподозряна?
Неудобно ми е. Това беше единственият ми път с жена.
Тя наистина е побъркана, знаеш ли.
Знаеш ли какво прави?
Знае, че аз съм била в Бъркли. Знае, че познавах Ноа.
Измисля си тази история за мен.
Поднася ти някой, който да е вманиачен по нея.
Тя не ми те е поднесла. Тя знае, коя си.
Ти ми каза за Лиса Хобърмен.
Тя знае, че ти ще разбереш, коя е Лиса. Ти си добро ченге.
Между другото ли ти го каза?
Все едно е нещо маловажно?
В леглото ли ти го каза?
Аз лично така щях да направя.
Защо си си сменила името?
Омъжих се. Той ме наричаше "Бет".
Работеше на щат в клиниката в Салинас.
Не трая дълго.
Наистина ли мислиш, че бих могла да убия някого?
Дори не съм и срещала Джони Боз някога!
А Нилсен? Какъв мотив бих имала да го убия?
- Трябва да си оправиш ключалката. - Боже...
Тя е зла! Тя е гениална!
Уплаших ли те?
Исках да те изненадам.
- Какво има? - Намерих Лиса Хобърмен.
О, така ли? Какво прави тя?
Няма да ми кажеш, какво прави.
- Мислех, че сме престанали да играем игрички. - И аз така мислех.
Тя каза, че е било точно обратното.
Каза, че ти си си правела косата като нея.
И ти и повярва?
Наложи ми се да ида до полицията на студентския град и да подам оплакване срещу нея.
Предполагам, че още мислиш, че и аз убивам хора?
Лъжец.
- Та какво казвате, че търсите? - Убийство, Сан Франциско.
Ето го.
Нещо такова.
Имало е досие за Лиса Хобърмен, януари, 1980.
- Но не е тук. - В кого е?
В един от вашите. Нилсен.
- Познавате ли го? - Да.
Много Ви благодаря.
Кажете му да го върне. Вече цяла година е у него.
Значи Нилсен е имал досие на Бет. Ти не знаеш, какво е пишело в него.
- Кетрин ми каза, какво е пишело. - Ако ти казва истината.
Гас, не схващаш ли?
Ако Бет е убила Джони Боз, за да набеди Кетрин...
тя щеше да гледа, никой да не разбере, какво е станало в Бъркли!
Но Нилсен разбира за това. Това и дава мотива да го убие.
Тя как е разбрала, че Нилсен знае, ако изобщо е било така?
Той вероятно я е попитал!
Тогава трябва да е била по-откачена от десет килограмов плодов сладкиш!
Тя не е тази, която се мотае със серийни убийци!
- А твоето гадже! - Тя е писателка! Това и е работата!
Това не го вярвам. В Бъркли трябва да има някой, който да знае какво се е случило!
Аз знам какво се е случило! Кетрин ми каза!
Всичко, което тя каза, се оказа истина!
Мамка му, влюбен си до ушите!
Мислиш, че можеш да се чукаш като норките, да направиш някой и друг сополанко
и да си живееш завинаги щастливо?
О, човече!
Как влезе тук?
Това какво е?
Реших да ти дам втори шанс.
- Липсваше ми. - Не съм отсъствал достатъчно дълго.
Аз липсвах ли ти?
Не.
Защо не дойдеш насам да ми кажеш "не"?
- Виждал съм ги и друг път. - Така ли?
Е, можеш обаче да не ги видиш повече.
Книгата ми е почти завършена.
Моят детектив е почти мъртъв.
Значи имам време за една последна цигара?
После.
Утре сутринта имам да направя някои проучвания.
Аз съм добра в проучванията. Ще ти помогна.
Не, мерси.
Какво проучваш?
Ами...
нов край за книгата ти.
О, сериозно? Каква е фабулата?
Детективът се влюбва в грешното момиче.
Но не умира.
А какво се случва с него?
Те се чукат като норките, правят някой и друг сополанко
и заживяват завинаги щастливо.
Няма да се продава.
Защо не?
Някой трябва да умре.
Защо?
Винаги умира някой.
Добро утро. Търся д-р Гарнър.
Тя не работи вече тук. В полицията в Сан Франциско е.
Всъщност аз търся съпруга и.
- Той нали също работи тук? - Д-р Джозеф Гарнър?
- Тя се е омъжила? - Познавате ли го?
Той почина преди около 5-6 години.
- Как е починал? - Беше застрелян.
Благодаря Ви.
Прибирал се пеша от работа.
Живееше само на няколко пресечки от клиниката.
Някой просто минал с кола покрай него и го застрелял.
- С какво оръжие е било извършено убийството? - Револвер, 38-ми калибър, не са го открили.
- Внимавайте. - Имало ли е някакви заподозрени?
Никакви заподозрени, никакъв мотив. Неразрешен случай.
Жена му била ли е някога заподозряна?
Един от Вашите момчета от Сан Франциско беше тук преди година.
Той зададе абсолютно същия въпрос.
Нещо против да ми кажете какво става?
Рутинно проучване.
И той точно така каза.
Значи вече двама от Вас ми казват, че било "рутинно проучване".
Помните ли името на другия?
Не. Не бих казал.
Нилсен?
Да. Така беше.
- Та била ли е заподозряна някога? - Не.
Имаше слухове.
Но нищо не се потвърди.
- Какви слухове? - Любовница.
Той е имал любовница?
Не.
Тя.
Но както вече казах, нищо не се потвърди.
- Благодаря Ви. - Надявам се да съм Ви помогнал.
Да, помогнахте ми. Определено.
Липсваше ми.
Приключих проучванията си.
- А аз завърших книгата си. - И как свършва?
Казах ти вече.
Тя го убива.
Довиждане, Ник.
Довиждане?
Да. Аз завърших книгата си.
Не ме ли чу?
Героят ти е мъртъв.
Довиждане.
Какво чакаш? Специална покана?
Ще ти пратя екземпляр с автограф.
Какво става тук, някакъв сорт шега?
Игрички ли си играеш?
Игричките приключиха.
Ти беше прав.
Това беше чукането на века, стрелецо.
Ей сега идвам.
Съквартирантката на Кетрин Трамел в първи курс?
Преди малко ми се обади. Тя живее в Оуклънд. Хайде!
Цял ден звъня на хора от общежитието и.
Трябва да е чула, че се опитвам да я открия.
Каза, че знае всичко за Кетрин и Лиса Хобърмен.
Добре ли си?
Има още нещо.
Психиатърът на Джони Боз има офис на Ван Нес.
Познай с кого си делят помещенията?
Д-р Елизабет Гарнър.
Какво ти е по дяволите?
Аз ще съм в апартамент 405.
- Къде си тръгнал по дяволите? - Идвам с теб.
Ти си в отпуска, човече.
Няма да се бавя.
Не мърдай!
Ти пък какво правиш тук?
Вдигни си шибаните ръце!
Получих съобщение да се срещна тук с Гас.
- Той къде е? - Не мърдай!
Знам за съпруга ти! Още си падаш по момичета, а, Бет?
- Какво? - Извади си ръцете от джобовете!
- Извади ги! - Какво ти става?
Извади ги!
Аз те обичах.
О, господи!
Какво те накара да мислиш, че тя има оръжие?
Какво е търсела тук? Какво е търсел тук Гас?
Лейтенант.
Едно от нашите.
Исусе.
Ще трябва да претърсим апартамента на Бет.
Револвер 38-ми калибър.
Беше в тайник зад другите книги.
Ще го дам на балистиката да проверят за Нилсен.
Лейтенант. Добре ще е да дойдете.
Това беше значи.
Определено не. Според нас всички доказателства сочат към д-р Елизабет Гарнър.
Проверихме. Неин размер са.
Вероятно те е чула да идваш по стълбите и е хвърлила нещата.
Там няма апартамент 405.
Съквартирантката на Кетрин Трамел от първи курс е мъртва.
Починала е от левкемия преди 2 години.
- Получихме смъртния и акт по факса. - А Салинас?
Да, задръж така. Джек!
Провери ли в офиса на Нилсен за някакви книжа, свързани с Бет Гарнър?
От Бъркли няма никакво полицейско сведение. И абсолютно нищо относно Салинас.
Тук съм пак.
Супер.
От балистиката казват, че с револвера, който намерихме в апартамента и, е бил убит Нилсен.
Не е регистриран. Те проверяват за Салинас.
Шилото за лед е същата марка и модел като използваното при Боз.
Проверих телефонните секретари в апартамента на д-р Гарнър и в офиса,
и двата тук и този на Ван Нес.
На нито един от тях няма съобщение от Гас.
Лентата в апартамента и беше неупотребявана.
Психиатърът на Джони Боз казва, че май си спомня,
че д-р Гарнър и Боз са се запознали на едно коледно парти в къщата му.
Преди година.
Виж значи как можеш да се излъжеш в хората, а?
Дори в тези, за които си мислиш, че им познаваш и кътните зъби.
Поздравления, Кърън.
Чух какво се е случило.
По телевизията.
Не мога да си позволя да държа на теб.
Не мога да си позволя...
да ме е грижа.
Не искам да правя това.
Моля те. Не искам да правя това.
Аз губя всекиго.
Не искам да загубя и теб.
Какво ще правим сега?
Ще се чукаме като норките,
ще направим някой и друг сополанко и ще заживеем завинаги щастливо.
Мразя сополанковците.
Нека се чукаме като норките, да забравим за сополанковците
и да заживеем завинаги щастливо.
Субтитри: subs.unacs.bg Тайминг: leotrop