Мъртвите са живи
Мексико Сити
Ден на мъртвите
Къде отиваш?
Няма да се бавя.
Добре дошли, сеньор Шиара.
Вярвам, че пътуването е минало добре.
Нещо против? - Не, заповядайте.
Кога ще взривим стадиона?
Тази вечер в шест.
А кога отлитаме?
Всичко е уредено.
А след това? - След това ще посетя Пейл Кинг.
Наздраве, приятелю.
За мъртвите! - За мъртвите!
До дъно.
Чакай ме на площада!
С П Е К Т Ъ Р
Превод и субтитри: haskotoo
Редактор: Веселин Каменов
Започни откъдето пожелаеш.
Не бързай, 007, но след 5 минути,
ще влезе шефът на Обединените сили за сигурност
и ще трябва да му обясня как наш агент се е озовал в Мексико
и е предизвикал международен инцидент. - С цялото ми уважение,
можеше да бъде и по-зле. - Взривил си половин пресечка.
По-добре, отколкото цял стадион с хора.
Не си бил упълномощен.
Знаеш, че това е най-голямата промяна в историята на Британското разузнаване.
Едва се сляхме с МИ-5, а вече търсят начин
как да премахнат програмата 00. Току-що им предостави такъв.
Прав сте, сър. Предстои ви тежък ден.
Това е служебен въпрос.
Какво си правил в Мексико Сити?
Чисто съвпадение. Взех си заслужена почивка.
Добре, хубаво.
Считано от тази сутрин, официално си отстранен.
Отстранявам те от всички операции за неопределено време.
Много добре, сър.
007.
Сър?
Не знам на какво си играеш, но каквото и да е, трябва да спре.
Извинете. Прекъсвам ли ви? - Съвсем не.
007, бих искал да те запозная с Макс Денби -
шеф на Обединените сили за сигурност. - Слушал съм много за вас.
В повечето случаи е добро. - Поздравления за новия пост.
Изглежда трябва да ви наричаме "С". - Не. Макс, моля.
Не, мисля да ви наричам "С".
"С". - Както желаете.
Вратата винаги ще бъде отворена за служителите ми, 007.
Това сливане ще бъде нова ера за нас.
Ще изведем Британското разузнаване от средновековието към светлината.
Звучи прекрасно. - Това е всичко, 007.
Яви се утре при Кю за преглед. Благодаря.
Много добре, сър.
Джеймс. - Мънипени.
Как мина срещата? - Много добре, благодаря.
Криминалистите най-накрая го освободиха.
Какво е? - Лични вещи, възстановени от Скайфол.
Чудесно. Можеш да ми ги донесеш по-късно.
Какво имаш предвид? - У дома, в девет часа.
Добър вечер. - Влез.
Току-що ли се нанесе?
Не. - Харесва ми как си подредил.
Доставката ти.
Благодаря.
Ще желаеш ли питие? - Не, благодаря. Няма да оставам.
Жалко. - Какво става, Джеймс?
Няма човек в МИ-6, който да не говори за това.
За какво по-точно?
С това, което си сторил в Мексико, си преминал границата.
Свършен си. - Ти как мислиш?
Мисля, че тъкмо започваш.
Не знам какво имаш предвид. - Добре.
Мисля, че пазиш тайна.
Нещо, което няма да кажеш никому.
Защото не вярваш на никого.
Ако се случи нещо с мен, искам да свършиш една работа.
Открий мъж на име Марко Шиара.
Убий го. И не пропускай погребението.
Откъде се сдоби с това? - От пощенската ми кутия,
точно след смъртта й.
Винаги е била пълна с изненади.
Никога не е оставяла смъртта да й се бърка в работата.
Оттогава следя Шиара. - И какво намери?
Нищо важно засега.
Кога е погребението? - След три дни. В Рим.
Ако мислиш, че "М" ще стои безучастен, се лъжеш!
Няма да те изпусне от очи. - Да. Това е малък проблем.
Слушай, ще можеш ли да се поразровиш заради мен?
Чух едно име в Мексико - Пейл Кинг.
Искаш да бъда твоя агентка!
Да.
Какво те кара да мислиш, че можеш да ми имаш доверие?
Инстинктът.
Заповед за временно настойничество
Бедната сграда. Ще я разрушат до седмица.
По-евтино е да бъде срутена, отколкото - възстановена.
Все пак, времето лети.
Всички пари са били вложени в това.
Новият Център за Национална сигурност!
Новата придобивка на "С". Запозна се с него, нали?
Вчера. Какво знаем за него? - Идеалният бюрократ от Уайтхол.
Лани е написал доклад как програмата 00 е излишна.
Как дронове могат да вършат мръсната ни работа в чужбина.
Бил е съученик с министъра на вътрешните работи.
Това убийство е само началото.
След 3 дни ще има конференция в Токио за новия световен ред.
Ако той постигне своето, ще има достъп
до разузнавателните потоци на 9 страни.
Включително и нашата. - Правилно.
Случиха се много неща, докато те нямаше.
Бомбен атентат над влак в Хамбург и взривяване на завод в Тунис.
В лош за нас момент. Всичко попада в ръцете на "С".
"М", да кажем, че е под напрежение. - Да, забелязах.
Оттук, 007. Внимавай, малко е хлъзгаво.
Кю не се чувстваше удобно след новото сливане
и създаде своя работилница тук, далеч от любопитни очи.
Чух, че има нещо специално за теб.
Нямам търпение.
007. - Кю.
Извинявай за безпорядъка. Всичко се обърка с промените.
Две неща трябва да свърша.
Ще започваме ли? Отпусни се.
Чудесно. Може да почувстваш леко…
… убождане.
Какво е това? - Нова висота в нанотехнологията.
Умна кръв. Микрочипове в кръвта ти.
Позволява ни да следим къде си.
Виждаш ли данните?
Можем да следим жизнените ти показатели из цялата планета.
Това е чудесно.
Наречи го "Застраховка Мексико", по пряка заповед на "М".
Напълно разбирам.
Добре.
Само още нещо и можеш да си вървиш.
Великолепна е, нали?
От нула до сто за 3.2 секунди.
Напълно бронирана, умее някои дребни трикове.
Жалко. Беше предназначена за теб, но
я пренасочиха за 009.
Но можеш да вземеш това.
Върши ли нещо? - Показва времето.
Ще ти помогне да си по-точен. - По идея на "М"?
Точно така. Само да те предупредя.
Алармата е доста шумна. Ако разбираш какво имам предвид.
Схванах.
Това старо нещо ми отнема доста време.
Не бе останало много, по което да работя. Само воланът.
Вярвам, че казах, "Върни я цяла", а не, "Върни едно парче".
Е, приятно мързелуване, 007.
Кю. - Да?
Сега ще знаеш къде съм през цялото време.
Би ли свършил нещо за мен? - Какво си намислил?
Направи така, че да изчезна.
Нека ти напомня, че отговарям пряко пред "М".
Също така изплащам ипотека и гледам две котки.
Тогава предлагам да ми се довериш,
заради котките.
Радвам се, че те видях, 007. Само да те предупредя.
Програмата "Умна кръв" е все още в етап на разработка.
Затова може да има липса на покритие през първите 24 часа.
48 часа след задействането й. След това трябва да работи идеално.
Ще ти изпратя картичка. - Моля те, недей.
Благодаря ти. Дж.
Добро утро, какво е това? - Нещичко от обожател.
Рожден ден ли имаш? - Не, сър.
Той беше миналата седмица.
Добро утро. 009 дойде, за да вземе Астън Мартин ДБ10, сър.
Чака на горния етаж. - Да, добре. Чудесно.
По дяволите.
Съжалявам за загубата ви.
Познавахте ли съпруга ми? - Само за кратко.
Какво работите? - Застраховки живот.
Малко е късно за това. - За съпруга ви, да.
Но за вас? - За мен?
Чух, че някои вдовици живеят съвсем кратко.
Как можете да ми говорите така? Не виждате ли, че скърбя?
Не.
Каква прекрасна гледка. - Губите си времето.
След мен ще дойдат още сто.
Спечели ми само пет минути.
Чудесно. Време за питие.
Вие го убихте, нали?
Съпруга ми. - Той беше убиец.
Повярвай ми, няма да го приеме лично.
Подписахте заповедта за смъртта ми. Бях уважавана.
Вярна на мъж, когото мразехте. - Вярваше в безмълвието ми.
Без него, съм мъртва жена. Не мога да вярвам никому.
Чувството ми е познато. - Мога да ви кажа - нямам ви доверие.
Значи имате безупречен инстинкт.
Ако не си тръгнете сега, ще умрем заедно.
Сещам се и за по-лоши начини да си отида.
Тогава, очевидно сте луд, г-н…
Бонд. Джеймс Бонд.
Само ако знаехте на какво са способни тези хора.
Властта, с която разполагат.
Чували ли сте да споменават Пейл Кинг?
Не.
Организацията…
рядко се събират на среща.
Но заради това, което сполетя съпруга ми,
ще се срещнат довечера. - Защо?
За да изберат заместник? - Къде?
Ла Палацо Карденца.
В девет. - Звучи забавно. Може и да намина.
Той беше обсебен.
Прекарваше повече време с тях, отколкото с мен.
Значи този мъж е бил глупак.
Оставяш ми номера си ли? - Ще се обадя на мой приятел - Феликс.
Посолството му ще те измъкне оттук. Ще бъдеш в безопасност.
Не ходи там, Джеймс.
Отидеш ли там, ще си на място, където няма милост.
Трябва да отида.
На добър час, дона Лучия.
Почакай.
Идентифицирай се, задник.
Кой си ти? - Мики Маус, а ти кой си?
Прощавайте.
Сайтовете за лекарства осигуриха превъзходна нова платформа.
Използваме много от тях за разпращане на неодобрени лекарства.
По последни данни, държим 70% от ваксините срещу малария,
34% за ХИВ и 40% от всички противоракови лекарства
в Африка, южно от Сахара.
Но трябва да се преборим със СЗО и кампанията им
срещу фалшивите ни лекарства.
Вече сме набелязали техни ключови лица.
Очакваме същия успех, какъвто имахме срещу Съвета по трафика с хора.
Д-р Фогел, продължете, моля. - След разпускането на борда,
настанихме 160,000 мигрирали жени в сектора на развлеченията.
Предстоящото завършване на Почина за глобален контрол,
ще ни даде несравними възможности.
Настъпи моментът за агресивна експанзия.
Новините са само добри.
Нека не ви прекъсвам.
Тъкмо казвах, че новините са добри.
Нарасналите ни възможности за наблюдение
ще позволят да се противопоставим
на държавните агенции.
Ще бъдем победители.
Благодаря, докторе.
Сега да минем по същество.
След успеха на атаките ни в Хамбург и Тунис,
осуетената атака в Мексико Сити,
и смъртта на скъпия ни колега Марко Шиара,
едно от задълженията му остана неуредено.
Сеньор Гуера, Пейл Кинг трябва да бъде заличен.
Ще заминете ли за Алтаусзее?
Разбира се. Изцяло отдаден съм на организацията.
Ще я защитавам до сетния си дъх.
Няма да има повече…
… аматьори.
Повече никакви демонстрации на слабост.
Някой оспорва ли мнението на г-н Гуера?
Добре дошъл. Акредитирай се като наследника на сеньор Шиара.
Забавно е.
Всички тези вълнения в Мексико Сити удариха далечна камбана.
Неочаквано тази вечер,
всичко придоби идеален смисъл.
Добре дошъл, Джеймс.
Мина много време.
Но ето, че сме тук!
Какво те забави толкова?
Ку-ку.
Довиждане, Мики Маус!
Няма амуниции
Шегуваш ли се?
Не!
Какви ги вършиш?
Мънипени.
Бонд? - Слушай, Мънипени.
Хамбург, Тунис, Мексико Сити, всички са свързани.
Организация, координираща множество атаки.
Значи е била права. - Разбира се.
Направих проверката. - Кой е?
Шефът ми, откраднали са му кредитната карта. Няма нищо.
Защо не легнеш да поспиш? - Не се бави.
Кой е това? - Никой.
Просто приятел. - По това време на нощта?
Нарича се живот, Джеймс. Трябва да опиташ някой път.
Пейл Кинг, изглежда си имал работа с него и преди.
Квантум. - Разбира се - г-н Уайт!
Той. Последно забелязан - в Алтаусзее, Австрия. Преди 4 месеца.
Задръж малко.
Там ли си още? - Да.
Ще провериш ли друго име? - Добре. Кажи.
Мъж на име Франц Оберхаузер.
Провери досието му, преди и след смъртта му.
След смъртта му? За какво говориш? - Моля те, просто го направи.
Добре, Кю. Дай ми нещо.
Това е друго нещо.
Пътят свършва.
Катапултът задействан
Добър вечер.
Баща и син затрупани от лавина вероятно са загинали
Не ги оставяйте да ви казват, че имаме нужда от по-малко надзор.
Нужен ни е. Много повече.
Повтарям. Комитетът на "Деветте очи" ще има пълен достъп
до комбинираните разузнавателни потоци на всички страни.
Повече данни, повече анализи,
по-малка вероятност за терористични атаки.
Дами и господа, време е всички служби за сигурност да се обединят.
Състезание завършва в реката - Сами сме слаби.
Заедно сме глобална власт.
Неизбрана власт.
Благодаря ви.
Благодаря.
Да гласуваме резолюцията.
Дами и господа, моля гласувайте.
Вотът е 8 към 1, в подкрепа.
Както знаете, преустановяваме, докато нямаме единодушно решение.
Затова предложението "Деветте очи" не се приема.
Демокрация. - Благодаря ви. Сесията се закрива.
Сигурни ли сме, че Бонд е в Лондон?
Да, сър? - Моля те, кажи ми, че 007 е в Лондон.
О, да. Веднага ще погледна, сър.
Защото ако не е, яко си загазил.
Имаш точно 10 секунди.
Алтаусзее, Австрия В обсег е, сър. Май е в Челси.
Искам да го наглеждаш, докато се върна. Разбрано?
Напълно, сър.
Австрия
Направи ми услуга, нека бъде бързо.
На горния етаж, г-н Уайт.
Винаги съм знаел, че смъртта ще има познато лице, но не и твоето.
На какво дължа удоволствието, г-н Бонд?
Наскоро бях на среща
и името ти беше упоменато.
Поласкан съм, че Лондон все още говори за мен.
Не беше МИ-6. Беше в Рим.
Твоят екип, не моят.
Миналият месец открих талий в мобилния си телефон.
Свършил си е работата. Остават ми няколко седмици, може и по-малко.
Ето ни тук, г-н Бонд.
Двама мъртъвци, наслаждаващи се на вечерта.
Какво си сторил? - Не им се подчиних.
Следих го, колкото можах. Но той се промени.
Ясно. Станал си съвестен.
Знаеш играта ни.
Но това… жени, деца…
Талият подсказва, че вече не си му симпатичен.
И явно чувството е взаимно.
Защо не ми кажеш как да го намеря?
Стига! - Кажи ми къде е!
Той е навсякъде! Навсякъде!
Седи на бюрото ти, целува се с любовницата ти,
или вечеря със семейството ти!
Закриляш някого.
Жена ти ли?
Напусна ме преди много време.
Синът ти?
Дъщеря ти.
Няма да я откриеш, умна е.
По-умна е от мен. Знае как да се покрие.
Мога да я защитя, ако ми кажеш къде е той.
Ще я опазя жива. - Така ли?
Имаш думата ми. - Твоята дума?
Думата на един убиец?!
Ето я думата ми.
Американецът.
Спаси я, тя може да те отведе до Американеца. Познава го.
Потърси в клиниката Хофлер.
Ти си хвърчило, танцуващо в ураган, г-н Бонд.
Сбогом.
Впечатлен съм. Как накара ХМГ да плати на всички ни?
Правителството не може да си позволи тая база.
Благотворители помогнаха. Предимно от частния сектор.
Сградата ще бъде най-добрата с-ма за събиране на данни в историята.
Световен дигитален призрак достъпен денонощно.
Най-лошият кошмар на Джордж Оруел. - Радвам се, че ти харесва.
Съжалявам за загубата при вота за "Деветте очи".
Вероятно бе голям удар за вас. - Не съвсем.
Въпрос на време е Южна Африка да прогледне.
Рим не е бил построен за ден, ден и половина може би.
Виж, Макс. Знам, че наблюдението съществува.
Вълнува ме кой и как използва информацията.
Това трябва да направим, за да опазим хората.
Програмата 00 е остаряла.
Стига, "М". Няма как да ме убедиш, че един човек ще замести това.
Обикаляйки наоколо с лиценз за убиване?
Налагало ли ти се е някога да убиеш човек, Макс?
А? За да дръпнеш спусъка, трябва да си сигурен.
Да, ти разследваш, анализираш, преценяваш, избираш цел.
След това трябва да го погледнеш в очите и да решиш какво да направиш.
И всички дронове, бръмбари, камери и цялото наблюдение по света
не могат да ти кажат какво следва да направиш.
Лицензът да убиваш, е лиценз и да не го правиш.
Не исках да го правя,
но май нямаш контрол над агента си.
Бонд, проверих.
Изглежда си имал работа с него и преди. С Квантум.
Разбира се - г-н Уайт!
Той. Последно забелязан в Алтаусзее, Австрия.
Ще провериш ли друго име?
Май трябва да кажем нещо за тоталното наблюдение, все пак.
Следите агенти на МИ-6?
Следим всички.
Моля, седнете. Ще дойда след малко.
Понеделник беше направена оценка на посттравматичната диагностика.
Предписан е медикамент, заедно с ТСС.
Моля да ме извините, г-н Бонд.
Казвам се д-р Мадлин Суон.
Работата ни днес е да анализираме нуждите ви,
както физиологични, така и физически. - Звучи прямо.
Гледката може да бъде объркваща.
Не съм забелязал.
Попълнили сте по-голямата част от документацията.
Само още няколко въпроса за крайна оценка, ако може.
Тренирате ли? - Когато е необходимо.
Смятате ли, че работата ви е физиологически стресираща?
Понякога. - Колко алкохол консумирате?
Прекалено много.
Няколко по-разширени въпроса.
Като дете бяхте ли близък с родителите си?
Починали са, когато съм бил малък.
Наистина ли? На каква възраст? - Достатъчна, за да помня.
Как, ако мога да попитам? - Инцидент при катерене.
При кого отраснахте? - При някой друг.
Обясни ми. Как е възможно възпитаник на Оксфорд и Сорбона
станал консултант, прекарал 2 години в "Лекари без граници",
накрая да се озове тук?
Прости ми, но всеки би си помислил, че се криеш от нещо.
Платили сте значителна сума, за да бъдете тук, г-н Бонд.
Кой задава въпросите? Вие или аз? - Разбира се, продължете.
Виждам, че не сте отговорили на последния въпрос.
Каква е професията ви? - Това е едно от нещата,
които не изглеждат добре на документ.
И защо? - Убивам хора.
Светът е малък, нали?
Къде е той? - Баща ти умря… преди два дни.
Откъде знаеш? - Бях там.
Уби ли го? - Не се наложи.
Самоуби се.
И си дошъл, само за да ми го кажеш?
Че баща ми е мъртъв? - Дойдох, за да ти кажа,
че животът ти е в опасност и ми е нужна помощта ти.
За какво? - Договорих се, че ще те пазя.
Лъжеш. Защо би ти се доверил?
Защото знаеше, че искам нещо в замяна.
И какво беше това? - Да намеря Американеца.
Срещата приключи. - Д-р Суон.
Имаш 10 минути да напуснеш сградата, след това ще повикам охраната.
Благодаря ви, д-р Суон.
Ще желаете ли нещо, сър? - Водка с мартини,
разклатено, но не разбъркано. - Съжалявам. Не предлагаме алкохол.
Мястото започва да ми допада.
Ще пие шейк с проактивни храносмилателни ензими.
Разбира се. - Ако си дошъл за колата,
паркирал съм я на дъното на Тибър. - Не се безпокой, 007.
Беше прототип за само 3 млн. паунда. - Защо си тук?
Отдъхвам си, ако трябва съм честен. Работата ми е стресова.
Хората на "С" ни полазиха, а Ем иска топките ми за коледна украса.
Въпросът е там, 007, че Франц Оберхаузер е мъртъв.
Мъртъв и погребан. Ако не се върнеш веднага,
моята и на Мънипени кариери, ще ги сполети същото.
Разбираш ли? Там настава ад…
Видях го. - Така си мислиш.
Прегледахме архива.
Загинал е в лавина, с баща си. Преди 20 години.
Знам. Но го видях.
Не бих могъл да го забравя.
Значи имаш следа?
Само име - Американеца. - Това стеснява периметъра.
Съжалявам, 007, но времето изтече.
Цялата ми кариера виси на косъм.
Или се връщаш, и действаш по реда, или отивам директно при "М".
Направи още едно нещо за мен. След това си върви.
Разбери каквото можеш от това.
В момента истински те мразя. - Благодаря ти, Кю.
Г-не? Заповядайте. - Къде си отседнал?
В "Певснър", стая 12. - След час.
Заповядайте, сър. Шейкът ви с храносмилателни ензими.
Ще ми направиш ли услуга? Изхвърли го в тоалетната.
Разкарай посредника.
Не! Стой там!
Какво искате?
Какво правите?
Някой ще ми отговори ли?
Хайде!
Излез. - Не ме докосвай.
Поеми въздух и се успокой. В шок си.
Разкарай се от мен! Стой далеч!
Не ти ли хрумна, че ще ги доведеш до мен?
Нямам време за това. Кажи ми всичко, което знаеш за Американеца.
Върви по дяволите!
Дадох дума на баща ти.
Защо да ти вярвам? Защото баща ми го е направил ли?
Защото в момента, д-р Суон,
съм най-добрият ти шанс да оцелееш.
Д-р Суон, Кю. Кю, д-р Суон.
Здравей. - Очарован съм.
Бонд, трябва да поговорим. Насаме. - Тя знае.
Бонд! - Тя знае.
С какво разполагаш? - Дължа ти извинение, 007.
Попаднал си на нещо.
Оберхаузер е още жив. Пръстенът го доказва.
Изглежда, че всички са били част от организацията.
Ле Шифр, Квантум, Шиара, приятелят ти - г-н Силва.
И знаеш ли кой ги свързва?
Той. - Именно.
Знаеш ли как се нарича организацията? - Не.
СПЕКТЪР.
Името й е СПЕКТЪР. - Откъде знае тя?
Баща ми беше част от нея.
Тогава трябва да видиш това.
Гледате кадри от Южна Африка. Огромна експлозия…
Кю, връщай се обратно в Лондон.
"М" ще има нужда от помощта ти. Продължавай да ме следиш.
Ще го направя. Бонд, трябва да намериш Американеца.
Той е единствената ни връзка към Оберхаузер.
Не е човек, а място.
Танжер, Мароко
Хотел Американеца
Благодаря.
Тук са прекарали брачната си нощ.
Идвали са всяка година.
После ме водеха с тях.
Продължаваше да идва, дори и след развода.
Съжалявам.
За какво?
Какво е това?
Твоето наследство.
Искаш ли? - Не, благодаря.
Не знаеш какво пропускаш.
Не може да е това.
Наздраве за баща ти.
Обещах си, че никога повече няма да бъда наранявана от този човек.
Прекъснах всякакви връзки.
Не исках да имам нищо общо с него и болнавия му живот.
След това, със сетния си дъх, ми изпраща теб.
Иронично, нали? - Не бъди толкова строга към него.
Той щеше да е мъртъв преди седмици.
Причината, сърцето му още да бие, беше ти.
Ще скърбя за него насаме, г-н Бонд.
А сега ще си лягам.
Не си помисляй и за миг, че сега ще се отпусна в ръцете ти,
търсейки утеха за мъртвия си баща.
Сядай и наблюдавай.
Това е нещото, в което те бива.
Доближиш ли ме, ще те убия.
Не се съмнявам.
Виж. Двама сте.
Двама Джеймс.
Каква късметлийка съм.
Какво правя тук?
До лъжците… и убийците.
До лъжците и убийците…
… навсякъде.
Кой те изпрати?
За кого работиш?
Къде отиде?
Разбира се.
Какво е това?
Нищо?
Какво е? - Координати.
Баща ти е търсел определен сателитен телефон, търсел е някого.
Търсел е него.
И ме е пратил тук, за да довърша работата.
Идвам с теб. - Не.
Харесваш ми жива. - Мога да се грижа за себе си.
Не там е въпросът.
Може и да не се върна. - Знам.
Но искам да разбера какво се е случило с баща ми.
Къде ли е отивал?
Никъде.
Какво става? - Срещата бе от по-рано.
Не получихте ли съобщението? - Не сме.
Най-кратката среща, която помня. - С южноафриканци в съвета?
Кой би ги винил? "Девет очи" е официално одобрена.
Новата система ще заработи след по-малко от 72 ч. Това е пробив.
Съвместното разузнаване променя всичко.
Вече го каза.
Поискаха да оглавя новата комисия. - Да, и?
Говорих с министъра на вътрешните работи.
С новата информация, която му предоставих,
той реши да закрие програмата 00 незабавно.
Не знаеш какво правиш. - Нищо лично. Това е бъдещето.
А…
вие не сте. - Самонадеяно копеленце си, а?
Ще го приема като комплимент. - Аз не бих.
Това не е приключило.
Би ли ми го изгладил? Благодаря.
Вдигни го.
Мразя оръжия. - Обещах на баща ти да те пазя.
Първото трябва да те науча как да се защитаваш.
Ами ако те прострелям по погрешка? - Няма да ми е за първи път.
Вдигни го. - Казах, че мразя оръжията.
ЗИГ-226, преден мерник, заден мерник, ударник.
Прицелваш се, натискаш спусъка и опитваш да не затваряш очи.
Моля те, опитай.
Не е нужно да те уча на каквото и да е било, нали?
Веднъж един мъж дойде у дома, за да убие баща ми.
Не знаеше, че си играя горе в спалнята.
Татко държеше 9-милиметрова Берета под мивката.
Затова намразих оръжията.
Мисля да пропуснем ръкопашния бой.
Добър вечер, сър. Извинете, че прекъсваме вечерята ви.
Имаме новини. - Добър вечер, сър.
Чрез "Умната кръв", проследих Бонд до точка в северна Африка.
На всички карти е обозначено като безлюдна пустиня.
Именно, но погледнеш ли сателитното увеличение, ясно се вижда това.
Не можем да му помогнем.
Сър, знаем къде отива.
"С" наблюдава всяка наша стъпка. Само ще им предоставим още информация.
Сър, не можем да изоставим Бонд. - Налага се. Само му пречим.
Сър, знаем точно къде се намира. - Да.
Но щом ние можем да го проследим, и други могат.
Унищожете всички файлове за "Умната кръв". Всичко.
Трябва да се оправя сам.
Не бива да гледаш така втренчено. - А ти - да изглеждаш така.
Може ли да ти предложа аперитив? - Не знам.
Кара ме правя налудничави неща.
Това не бива. - За мен водка с мартини.
Нека са две.
Имам въпрос. - Какъв е той?
Защо от всички варианти,
някой избира живот на наемен убиец?
Другият вариант беше - свещеник.
Говоря сериозно.
Това ли искаш наистина? Да живееш в сенките?
Да преследваш, да бъдеш преследван.
Винаги да се озърташ? Вечно сам?
Не съм сам. - Отговори на въпроса.
Не съм убеден, че съм имал избор.
Но не спирам да мисля за това.
Какво би се случило, ако спреш?
Да спра? - Да.
Не знам.
Питиетата ви, сър. - Оставете ги тук, моля.
Знаеш ли, мисля, че грешиш.
Така ли?
Винаги имаме избор.
Ще пия за това.
По дяволите!
Какво ще правим сега?
Може доста да почакаме.
Колебаеш ли се?
Твърде късно е.
Какво е това?
Ролс Ройс - 1948-ма, "Сребърно привидение".
Заповядайте.
Страх ме е, Джеймс.
Добър ден, г-н Бонд. Д-р Суон.
Много се радваме, че най-накрая ще се запознаем.
Удоволствие е да бъдем тук.
Вашият домакин ви приканва да си отпочинете
и да се срещнете на питие в 16:00 часа.
Кажете му, че няма да закъснеем.
Само още нещо, преди да ви заведем до стаите.
Бъди внимателен с това.
Зареден е.
Благодаря.
Това е много специално място.
Помоли да влезете сами.
Разбира се.
Шампанско?
Може би по-късно.
Както желаете.
Май трябва да останем впечатлени.
Докоснете го.
Докоснете го, ако искате.
Знаете ли какво е? - Метеорит.
Да, точно така.
Картенхоф, най-старият, който има човечеството.
Същият метеорит, който е направил този кратер.
Помислете си. Толкова много години сам, в мълчание.
Набирайки инерция, докато реши да остави своя белег върху Земята.
Огромна неудържима сила.
Но накрая е спрял, нали? Точно тук.
Не мога да ви опиша с какво нетърпение очаквах това.
Всички ние - тук, заедно.
Среща на бивши колеги.
Така се радвам, че дойде и ти, скъпа Мадлен.
Беше малко момиченце, когато те видях за първи път.
Веднъж идвах у вас при баща ти.
Не си спомням.
Но аз помня.
Ще тръгваме ли?
Какво е това място? - Информация.
Информацията е всичко. Не е ли така?
Например, трябва да знаете вече, че програмата 00 е официално мъртва.
Което ме кара да размишлявам защо именно сте дошли?
Джеймс, защо дойде?
Дойдох, за да те убия.
А аз реших, че си дошъл, за да умреш.
Въпрос на гледна точка.
Говорейки за гледна точка…
На живо ли е? - Също и директно, 16:20 по Гринуич.
Какво странно съвпадение.
Французите имат поговорка: "Съдбата на стъклото, е да се счупи".
А може би съдбата на шпионите, е да изчезнат.
Но с малко късмет, ще оставим нещо след себе си.
Междувременно съм сигурен, че "С" ще ви намира още работа.
Благодаря на всички.
Трогателно, не мислиш ли?
Е, Джеймс, изглежда, си съвсем сам.
Също като някой воайор си, а?
Твърде уплашен си, за да се присъединиш.
Май не си съвсем наясно. - Наясно съм.
Подпалваш градове и гледаш невинни как изгарят, за да убедиш
правителства да се включат към разузнавателна мрежа, която си платил.
Не е толкова сложно.
Предполагам, малкият ни приятел "С" е един от учениците ти?
Може да се каже. - И какво печели той?
Нищо? Той е мечтател, като мен.
Мечтатели. Психиатричните клиники са пълни с тях.
А ти не видя онова, което беше точно пред теб.
Срещал си ме толкова много пъти, а не ме забеляза.
Ле Шифр, Грийн, Силва… - Всички са мъртви.
Правилно. Създаде се добра закономерност.
Ти се намеси в моя свят, а аз унищожих твоя.
Смяташ, че всички жени в живота ти са по случайност мъртви?
Веспър Линд, например.
Тя беше голямата му любов. Разказвал ли ти е за нея?
И разбира се, любимата ти "М".
Отишла си завинаги.
Аз…
Аз бях, Джеймс.
Винаги съм бил аз. Творецът на всичките ти болки.
Смела жена си, мила моя.
Сега разбирам защо баща ми полудя.
Не полудя, просто беше слаб.
Но поне разбра срещу какво застава.
Не можаха да проумеят ключовия факт,
че ужасно събитие може да доведе до нещо прекрасно.
Понеже спомена баща си, ще ти покажа нещо.
По-умна е от мен. Знае как да се покрие.
Ще я защитя, ако ми кажеш къде е той.
Мога да я опазя жива. - Да бе.
Имаш думата ми. - Изключи го.
Твоята дума? Дума на един убиец?
Изключи го. - Това е важно.
Казах да го изключиш!
Искам да разбереш нещо.
Това е моята дума.
Мадлин, погледни ме.
Не гледай него, Мадлин. Гледай мен.
Американецът.
Защити я, тя може да те отведе до Американеца. Познава го.
Опитай с клиниката Хофлер.
Ти си хвърчило, танцуващо в ураган, г-н Бонд.
Сбогом.
Нещата, които сплотяват хората.
Заради ужас, красота.
Изтезанието е лесно, привидно.
Човек може да гледа как го изкормват
и да изпита ужас от преживяното,
но това се случва на разстояние, а не там, където е той.
Както добре знаеш, скъпа Мадлен,
човек живее в главата си.
Там се намира семето на душата му.
С Джеймс присъствахме, когато извадиха очите на един човек.
Случи се нещо удивително. Не забеляза ли?
Той вече не беше там.
Отиде си, въпреки че още беше жив.
В краткия миг между живота и смъртта,
вътре в черепа му нямаше никой.
Това е най-странното.
Джеймс,
ще проникна там,
където се намираш.
Във вътрешността на главата ти.
Първата сонда ще въздейства на зрението,
слуха и равновесието ти,
с минимална манипулация.
Започвай тогава.
Нищо не е по-болезнено от това да те слушам как говориш.
Добре.
Да започваме.
Защо го правиш?
Навярно знаеш, че Джеймс е загубил родителите си като малък?
Но знаеш ли, че моят баща му е помогнал в това трудно време?
В продължение на две зими го е учил да кара ски,
да се катери и ловува.
Лекувал е раните на бедния синеок сирак.
Искаше да го приема като мой брат.
Моят малък брат.
Взаимно се привързаха един към друг.
И ти затова го уби.
Да, направих го.
Знаеш ли какво става,
когато кукувиче се излюпи в чуждо гнездо?
Да.
Избутва другите яйца навън. - Да.
Тази кукувица ме накара да осъзная,
че животът на баща ми трябва да приключи.
Донякъде е отговорен за пътя, по който поех.
Благодаря ти, кукувице.
Знаеш ли други птичи звуци, Франц?
Здравей, котенце.
Франц Оберхаузер умря преди 20 години, Джеймс.
Затрупан от лавина, заедно с баща си.
Мъжът, с когото разговаряш в момента, човекът в главата ти…
е Ернст Ставро Блофелд.
Лесно запомнящо се име. - По майчина линия.
Ако иглата открие правилното място в главата ти,
няма да познаваш никого.
Разбира се, лицата на жените ти са заменими, нали, Джеймс?
Няма да знаеш коя е тя.
Просто едно преминаващо лице по пътя ти към гроба.
Ще умре, без да знае коя си.
Дъщерята на един убиец.
Единствената, която би го разбрала.
Жалко.
Обичам те.
Дали тези сини очи все още те разпознават?
Бих те разпознал навсякъде.
Часовникът.
Една минута.
Каза ли нещо? - Темпус фугит.
Какво? - Темпус фугит - времето лети.
Не те чувам, Джеймс.
Казах: "Не лети ли времето?"
Там!
Да се прибираме.
Още не е приключило.
Не съм чувал за Хилдебранд. - Това е идеята за безопасна квартира.
Колко точно безопасно е това? - Скоро ще разберем.
Безопасно е. Изчакай тук.
Аз съм "М". - Мадлин Суон.
Радвам се да се запознаем. С какво разполагаш, 007?
Наскоро починалият лидер на СПЕКТЪР - Ернст Ставро Блофелд
и шефът на разузнаването му, новият ти най-добър приятел "С".
Скоро ще поеме контрол над системата, която той създаде
под носа ни. - По-добре да изчезваме.
Системата ще заработи в полунощ. - Ако това се случи,
СПЕКТЪР ще контролира всичко.
С теб ще проведем деликатен разговор със "С",
докато Кю не хакне системата и не я спре.
Няма да е лесно. - Той ще намери начин.
Винаги го прави.
Радвам се, че се върна, 007. - Сър.
Джеймс, не мога. - Ще се върна за теб.
След като всичко приключи. - Не, не мога.
Не можеш да останеш тук или…? - Не мога да се върна към този живот.
И няма да те моля да се промениш.
Ти си това, което си.
Сбогуваш се. - Да.
Пази се.
Ти си добър човек, Джеймс.
Макс Денби
Новата система ще заработи след 33 минути
Успя ли да проникнеш, Кю?
Остават ми няколко непробиваеми нива.
Но мисля, че имам напредък.
Видяха ни! Дай назад!
Тръгвай!
Вкарай го в сградата!
Движи се. Мърдай!
Върни се и намери "М"! Нужни са ни и двамата.
Усещането да си наблюдаван не е приятно, нали?
Не ми казвай, че си отговорен за това.
Не, но интендантът ми е,
а той е изключително талантлив.
Браво, но ако не сте разбрали, двамата сте без работа.
Значи си нарушител. - Страхувам се, че грешиш, Макс.
Трябва да попречим на системата да заработи.
След това ще те арестувам. - На какво основание?
Лош избор на приятели.
Погледни света.
Хаос! Защото хора като теб
бюрократи, политици са твърде безхарактерни,
за да сторят необходимото.
Затова създадох съюз, за да постави силата, където трябва.
И сега искаш да го разрушиш в името на "демокрацията".
Каквото и да означава това.
Каква предсказуема малоумност.
Но нали "М" е тъкмо това?
"Малоумник".
Сега вече знаем какво значи "С".
"Невнимателен".
Хайде!
Не, не, не!
Труден си за убиване, Блофелд.
Надявам се, не те боли много.
Раните ми ще зараснат.
Ами твоите?
Огледай се, Джеймс. Това остана от твоя свят.
Всичко, за което си се борил и в което си вярвал. Руини.
Защо сме тук?
Липсвах ли ти? - Не.
Но познавам някого, комуто лисваш.
Къде е тя?
Ще трябва да разбереш сам.
След три минути сградата ще бъде разрушена.
Аз мога лесно да изляза.
Но ти ще трябва да избираш.
Да умреш, опитвайки се да я спасиш,
или да спасиш себе си и да живееш с болката.
Блъфираш.
Дали?
Прекарах те, нали?
Братята често го правят.
Винаги знаят кой бутон да натиснат.
Мадлин!
Хайде, хайде!
Да!
Да вървим. След теб.
Защо просто не си признаеш, "М"?
Вече си без значение. - Може би.
Но все нещо трябва да има.
Мъртъв е. - Нещо от Бонд?
Не, но се осмелявам да изкажа предположение.
Мадлин!
Вярваш ли ми? - Имам ли избор?
Вече не.
Хайде!
Сбогом, Джеймс Бонд.
Сър, има терористична заплаха. - Малъри, отдел 00.
Отзовете ги.
Отряд "Е", не стреляйте.
Довърши.
Довърши ме!
Нямам патрони.
Освен това, имам по-важни дела.
Въз основа на акта за специални мерки от 2001,
ви арестувам от името на Правителството на Нейно Величество.
Бонд?
Какво правиш тук? - Добро утро, Кю.
Мислех, че си заминал. - Така е.
Нужно ми е само едно нещо.
Превод и субтитри: haskotoo
Редактор: Веселин Каменов